DECH

ABSOLUTNA

ROZHOVORY S MOOJIM

PROJEVENÉ A NEPROJEVENÉ

JSOU JEDNÍM

Sestavili

Mandžušrí a Zendži

2013

KATALOGIZACE V KNIZE - NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR

Mooji

Dech absolutna : rozhovory s Moojim / [z anglického originálu ... přeložila Lenka Adamcová].

-- 1. vyd. v českém jazyce. -- Praha : Maitrea, 2013. -- 230 s.

Název originálu: Breath of the absolute

ISBN 978-80-87249-60-4 (chyb.)

165.242.1 * 111.12 * 165.12 * 159.922 * 111.83 * 130.33+2-188 * 233-582/-587 * 165.322 * 233-852.5

- Mooji, 1954

-- já (filozofie)

- absolutno

- vědomí- pravda

- univerzální vědomí

- sebepoznání

- duchovní poznání

- advaitská filozofie

- rozhovory

- populárně-naučné publikace

22/24 - Náboženství Dálného východu. Indická náboženství. Hinduismus. Buddhismus [5]

Mooji

Dech absolutna

Breath of the Absolute

Copyright © Mooji, 2010

Translation © Lenka Adamcová, 2013

Czech edition © MAITREA a.s., Praha 2013

ISBN 978-80-87249-58-1

Nemusíš rozumět.

Cosi se pohybuje hlouběji

než běžné chápání.

Toto je přítomnost samotné Milosti.

Nikdo nemůže porozumět Milosti.

Můžeš jen říct:

„Děkuji. Děkuji. Děkuji, že sis mne vybrala

a že mne spaluješ!“

Kafr hoří a nic po něm nezbývá.

Ani po tomto spalování nic nezůstane.

[Ticho]

Modlitba zní: Nezanechej nic neshořelé.

Nejvyšší stav

Vrcholného osvobození

je vaší pravou podstatou.

Je zde vždy, neměnící se.

Když toto víš, buď klidný.

~ Šrí Ramana Mahariši

Bhagavan Šrí Ramana Mahariši

světec z Arunáčaly,

guru Šrí Púndži (Sri Poonja)

Ty jsi Ten,

jenž si je vědom vědomí

objektů a idejí.

Ty jsi Ten,

jenž je ještě tišší

než vědomí.

Ty jsi Život,

jenž předchází

konceptu života.

Tvou podstatou je Ticho

a toho není možné dosáhnout.

Toto vždy Jest.

~ Papadží

Šrí Harilal Púndža

milovaný Papadží

Klaním se u nohou svého učitele,

ztělesnění milosti, moudrosti a lásky,

světla, jehož přítomnosti

rozptyluje veškeré pochybnosti a klamné představy,

a tím uvádí mysl do jejího původního stavu

– nezrozeného Čirého Vědomí.

PŘEDMLUVA

Editoři této knihy se klaní před touto

úžasnou Silou, jež je Pravdou,

k jejímuž poznání dospěli prostřednictvím Moojiho,

jehož považují za tutéž věčnou Pravdu,

která se nikdy neobjevuje a nikdy nemizí,

vždy spolehlivě a dosažitelně září

v Srdci všech a všeho!

Tak daleko, jak jen paměť sahá, než se objevil Mooji (čti Mudži, pozn. překl.), byl život nahlížen jako pouhý souhrn prožitků založených na mysli a těle. „Já“ v našich myslích bylo definováno jako ekvivalent okolností fyzického těla. Prožitek za prožitkem byl spojován dohromady, aby vytvářely individuální životopis. Některé epizody z této nahromaděné historie v našich životech byly příjemné a poháněly nás k žadonění o přídavek, zatímco jiné byly tak nepříjemné, že byly zatlačeny do temnoty nevědomí a bylo o nich rozhodnuto, že už nikdy nespatří světlo světa – jako by něco takového bylo skutečně možné.

Tento přístup u nás nebyl ničím výjimečným, spíš se jedná o cosi typického, co se rodí z nevinné nevědomosti. Přistupovat k životu tímto způsobem se v určitém bodě může jevit jako moudré, ale jak ukazuje Mooji, má to dramatický a nepříznivý dopad na kvalitu našich životů jak uvnitř těla, tak na to, jak je následně prožíván vnější svět. Lidský zvyk předvídat nebo se na něco těšit a různě organizovat prožívání přímo souvisí s utrpením, které prožívá lidstvo. Tato strategie prověřování oblasti prožívání a dělení zkušeností na dobro versus zlo za účelem vybírat to, co je příjemné, nebo manipulovat s čímkoli, co není vnímáno jako žádoucí, zapříčinila vznik pevně daného obrazu sebe sama jako individua. Pocit „já“ coby jedince uzavřeného ve fyzickém těle je idea, které jsme začali věřit a ztotožňovat se s ní a už si ani nedokážeme vzpomenout, kdy to všechno začalo. Přehled žádoucích a nežádoucích prožitků společně s představou někoho, kdo tento seznam drží v ruce, funguje jako svitek filmu, skrze který Síla a Světlo Vědomí promítají samy sebe, a tudíž projevují náš svět s námi jako jeho pohybující se součástí. Podobně jako nějaký film nebo nějaký sen je tento svět – jak to tak moudře naznačil Shakespeare – jevištěm, scénou; velkolepou a dokonalou scénou, kde my jako nezávislí herci prožíváme životy, které známe a nazýváme je svými vlastními. S neustálým posilováním se způsob, jímž prožíváme sami sebe, dál jeví přesvědčivě skutečný, dokud ho nezačneme zpochybňovat.

Tato kniha má ten účel, pokud vůbec nějaký existuje, zasít ve vás semínko, abyste začali zpochybňovat své předpoklady o sobě samých a o životě, a také podpořit jakékoli přirozené sklony, které se ve vás už tímto směrem mohly objevit, aby dosáhly plného rozkvětu a dospěly ke konečnému výsledku, jímž je poznání, že vy jste totožní s Pravdou, na niž Mooji poukazuje.

Každá kapitola je založena na jednom dialogu, jenž se odehrál v průběhu některého ze satsangů, které Mooji poskytoval v průběhu několika uplynulých let na úpatí posvátné hory Arunáčaly. Bhagavan šrí Ramana Mahariši, který zbožňoval Arunáčalu a považoval ji za svého vlastního satgurua, je sám guru Moojiho mistra nejctěnějšího, Šrí H. W. L. Púndži – jeho oddanými stoupenci a mnoha upřímnými hledajícími Pravdy, kteří se s ním setkali prostřednictvím Moojiho přítomnosti, láskyplně nazývaného Papadží (angl. Papaji, pozn. překl.).

Předkládáme tyto stránky této Pravdě, kterou milujeme, s radostí a s díky za všechna požehnání, jichž se nám dostalo. Tím, že pouze pijeme z pramene Zdroje Vědomí, z něhož Moojiho slova vyzařují, jsme neustále a důsledně, s nespornou silou a přesností naváděni zpět sami k sobě coby bezformové Skutečnosti.

Naše vděčnost Moojimu za to, že nám svěřil svá slova, nezná hranic. Dostalo se nám od něj té výsady, že jsme mohli rozjímat o jeho výrocích, abychom dokázali Pravdu, jak byla skrze něho vyslovována, zpřístupnit pro tisk. Tato práce je pro nás, jako bychom vstoupili do posvátné síně Srdce svého Mistra, a my ji velmi milujeme.

Nechť tato kniha ve vás zplodí své ovoce, nejdražší čtenáři, tím, že vás bude inspirovat, abyste bez myšlení rozjímali nad tím, co je předmětem sdílení v každé kapitole, aby tato Pravda, která už je, vás mohla políbit zevnitř a odhalit se jako vždy vyzařující bezformová Přítomnost, v níž a jejímž prostřednictvím vaše forma a celý svět tančí.

Editoři

ÚVOD

Dech Absolutna je souborem rozhovorů mezi Moojim a upřímnými hledajícími Pravdy, které se odehrály v průběhu uplynulých několika zim u Arunáčaly, posvátné hory nedaleko jihoindického města Tiruvannamalai.

Tématem všech Moojiho proslovů, a tato kniha tudíž není výjimkou, je vaše vlastní Já. Jako přívětivý, milující rodič používá slova jako kostku mýdla k setření falešných přesvědčení a předpokladů, jež nás udržují uvězněné ve světě, který si sami vytváříme. Předtím, než začneme brát Moojiho za slovo a zkoumat, o čem jsme přesvědčení, že to víme, si ani nemusíme uvědomovat, že tvůrci vlastního utrpení jsme my sami. Neznamená to, že hledání Pravdy má jakýkoli jiný cíl než její vlastní pochopení.

Mooji zdůrazňuje následující: Existujeme; úplně každý z nás už tohle ví jako fakt. Nová a svěží je však jeho výzva, abychom se začali zabývat touto pronikavou otázkou: Jako co existujeme?

I když nás tato otázka začne vzrušovat, náš sklon naslouchat mysli a věřit jí nás udržuje v neustálém přesvědčení, že je na nás, abychom postupným utvářením dosáhli svého Já.

To, kým skutečně jsme, nevyžaduje, aby nám bylo cokoli odhaleno. Zapotřebí je pouze naše ochota dívat se a zpochybňovat důvěrně známé návrhy a domněnky mysli. Odhalení je přímé, bezprostřední a není k němu potřeba žádná předchozí vědomost jakéhokoli druhu. Ve skutečnosti je to tak, že kvůli získaným vědomostem a naší víře v ně se nám tato prostá Pravda o naší existenci jeví jako nejasná a nepřístupná.

Mooji vás odrazuje od toho, abyste tuto knihu četli, jako by se jednalo o nějakou učebnici určenou ke studiu. Nevěří, že učení je vhodný prostředek k tomu, abyste mohli objevit a realizovat Pravdu. Smyslem jeho moudrých slov, jež naleznete vytištěná na těchto stránkách, je plné soustředění na to, aby ve vás probudila pevné odhodlání podniknout a dovést do úspěšného konce zkoumání, jež navrhuje. Tato kniha není ani určena k tomu, aby byla čtena od začátku do konce v jednom kuse, ani aby byla čtena postupně jednu kapitolu za druhou. Nalistujte si kteroukoli kapitolu, jež vás přitahuje, a přečtěte si ji odstavec po odstavci. Nenechte se omezovat žádným pravidlem, že byste měli přečíst celou kapitolu najednou. Hlavním účelem je, abyste ve svém srdci rozjímali o tom, co je zde s vámi sdíleno, aniž byste cokoli z toho, co je zde s vámi sdíleno, proměňovali v nějaký domácí úkol. Tento přístup je podpořený stručností jednotlivých kapitol, které jsou také tematicky uzavřené a uspořádané bez nějaké konkrétní posloupnosti. Uspořádání materiálu v nich obsaženého tudíž nepředpokládá nějaký postup či vývoj.

Mějte stále na mysli, že Moojiho rady jsou směřovány k Vědomí. Tak nechte na Vědomí, aby je uskutečnilo. Pokud se zde uváděné otázky a instrukce nesetkávají s radostí v srdci, pak je to jasným znamením, že je do celé záležitosti zapojená mysl. Jestliže něco takového nastane, neznamená to, že jste nějak selhali. Neztotožňujte se s jakýmikoli domněnkami o úspěchu nebo selhání, jež jsou obě pouhými představami vyvstávajícími v mysli. Jak by řekl Mooji, stejně jste tady, přítomní coby nezaujatý a neutrální Pozorovatel zdánlivého úspěchu nebo selhání.

Nevzdávejte se! Zpočátku se může zdát, jako byste byli právě uprostřed nějakého souboje přetlačování v páce. Vaše odhodlání udržet směr nakonec donutí vaši mysl vzdát se a Pravda, která tu vždy byla a je, se vám zcela jistě sama odhalí jako vy. Jak by se také mohla neodhalit? Moojiho hlavním poselstvím je, že jste a vždy jste byli Já, přestože to ve vás ještě čeká na pochopení!

Přestože jsme říkali, že není zapotřebí žádných předchozích vědomostí, Mooji samozřejmě používá jisté koncepty, aby vás nasměroval k vašemu vlastnímu Já mimo všechny koncepty. To by se vám mohlo jevit jako protiklad. Běžně používá pojmy jako Absolutno, Čiré Vědomí, Vědomí, Existence, Já a Pravda, aby vás nasměrovaly Domů. Editoři této knihy z vlastní zkušenosti vědí, že žádné z těchto slov nepotřebuje nějakou definici, aby bylo možné ho pochopit. Existuje v nás určitá živoucí schopnost, která ví, jak Moojiho koncepty zužitkovat. Vědomí bude postupem času dodávat víc a víc pravého významu cestou vašeho vlastního Sebe-objevování, přestože musíme znovu zdůraznit, že není nutným předpokladem, aby se Sebe-poznání vynořilo ve Své celistvosti.

Tyto pomůcky, tyto ukazatele nejsou žádnými strnulými konstrukcemi obsahujícími Pravdu. Pravda nemá žádnou strukturu a není možné ji omezit jakýmkoli konceptem. Je bezformová, mimo jakékoli mentální pochopení. Slova, jež se vynořují přímo ze Zdroje – prostřednictvím toho, kdo je osvobozený od ega – mají svůj vlastní život a sílu. Nastává spíš aktivní přenos Pravdy místo nějakého jejího mentálního pochopení. Naslouchejte tedy nikoli předem vytvořenému smyslu, který tato slova obsahují pro vás, ale spíš naslouchejte tomu, odkud tato slova vycházejí a kde jsou ve vás přijímána, protože právě tam jsou namířena.

Stejně tak Mooji stále znovu a znovu zdůrazňuje, že hovoří jako čiré Vědomí k čirému Vědomí. Platí to i tehdy, jestliže jeho sdělení obsahuje nějaké odkazy k relativní rovině existence, jako je například „úsilí“ nebo „odpovědnost“. Vědomí „Já jsem“ je jako vodicí tyč, kde na jednom konci je „Já jsem“ čirým, nedotčeným, neposkvrněným Vědomím neidentifikovaným s jakýmikoli vnímanými projevenými objekty a na druhém konci je totéž Vědomí ztracené ve ztotožňování se se svými vlastními projekcemi – egoistická mysl (viz kapitola „Býti ve spánku při plném vědomí“). „Já jsem“ je možné oslovit ve kterémkoli bodě na této tyči. Jedná se o základní neduální podklad projevu, vše je v Něm obsaženo a vše z Něj vyzařuje, tudíž ten, k němuž je promlouváno, je vždy Vědomí samotné.

Poznámka editorů k obměnám v psaní některých konceptů: Smysl určitého výrazu je tentýž, ať je slovo psáno s velkým, nebo s malým počátečním písmenem. Pro zdůraznění významu přidáváme velké počáteční písmeno tam, kde slovo ukazuje přímo k nejvyššímu chápání neduální (nedvojné) Podstaty neboli Jednoty Bytí, zatímco jeho použití s malým počátečním písmenem odkazuje na jeho běžné používání. Tyto rozdíly by vás však neměly odvádět od hlavního poselství. Když Mooji hovoří, žádné takové rozdíly nejsou v jeho slovech obsaženy, a přesto přinášejí stejný prospěch.

Zveme vás nyní, abyste svou plnou pozornost věnovali Moojimu a svému vlastnímu Já!

Editoři

ADVAITA – CESTA BEZ VZDÁLENOSTI

Váš vlastní Mistr Papadží často bývá nazývaný mistrem advaity. O Šrí Ramanovi Maharišim, který je guru Papadžího, jsou mnozí přesvědčeni, že oživil tuto starobylou nedvojnou filozofii v moderní době. Mohu se vás tedy zeptat, co je to advaita?

Advaita je o vás; o tom, kým nebo čím jste. Advaita má velké kouzlo v tom, že nepotřebujete žádné náboženské zázemí nebo dosavadní zkušenosti. Nemusíte vůbec v nic věřit. K advaitě přicházejí lidé ze všech možných prostředí a jsou vítáni. Každý člověk musí mít ve svém srdci touhu poznat sám sebe nebo se osvobodit od utrpení, aby pochopil Pravdu toho, na co tato starobylá a praktická filozofie poukazuje.

Advaita je přímá v tom, že na Pravdu ukazuje bezprostředně, od úplně prvního okamžiku. Nejdřív zdůrazňuje, že jste úplní tak, jak jste; pak vás začíná provázet pryč z utrpení.

Neexistuje žádná cesta. To je nejvyšší Pravda. S prohlubováním porozumění této skutečnosti se odehrává velké shazování břemene. Tady se vám neříká, že musíte být schopní tuto cestu podniknout, že musíte každý den meditovat, že musíte být oddaní nebo silní. Takový druh rad dělá pouze to, že před vás staví úkoly ještě dřív, než se zkoumáním sebe sama vůbec začnete. Absence jakékoli spirituální praxe v advaitě je hlavním rozdílem při jejím srovnání s mnoha jinými cestami, jež začínají předpokladem, že jste svou myslí, že jste spoutaní a musíte něco udělat, abyste získali svobodu. Advaita nám od samého začátku ukazuje, že to, kým skutečně jsme, je a vždy bylo svobodné. Jste směrováni přímo k dokonalé a neměnné realitě Bytí – ke svému niternému Já. Nejdřív odhalte Pravdu a pak dělejte cokoli, co těší vaše srdce.

V advaitě je tedy vlastně spousta svobody.

Není v ní jenom spousta svobody, je v ní naprostá Svoboda. Proč? Protože advaita zdůrazňuje, že Svoboda není něčím, co byste mohli získat. Svoboda je tím, co jste.

Jak se tedy v této Svobodě nahlíží na emoce a jak je s nimi nakládáno?

Emoce, to jsou pouze projevy univerzálního Bytí. Všechno, nejen emoce, ale každý čin, každá myšlenka, každý pohyb; všechno je obsažené v tomhle úžasném projevu Existence. Advaita se nezaměřuje na interpretaci žádného konkrétního pohybu. Málo pozornosti nebo důležitosti je přikládáno této „hře vln“. Emocím je dáván prostor projevit se, spotřebovat svou energii a znovu najít klid v nitru Bytí.

Přítomnost a hra emocí nejsou měřítkem Čirého Vědomí, jímž jste. Ti, kdo se probudili do pravdy, už nejsou ztotožněni s žádným objektem, myšlenkou, osobou nebo emocí. Netrpí žádným zklamáním, protože jsou osvobozeni od očekávání. Jsou sjednoceni s přirozeným tokem projevování, s přirozeným tancem kosmické energie tak, jak se vynořuje v těchto tělech. Přestože se stále může objevovat podmiňování, neexistuje s ním žádné vnitřní spojení. Zůstávájí tedy přirozeně svobodní. Bez ztotožňování se s osobní pamětí se veškerý hluk podmiňování vytrácí. Samotný koncept podmiňování, také rozpoznaný jako pouhá myšlenka, se postupně vytrácí.

Já mám dosavadní zkušenosti s jógou a meditací. Být na satsangu a slyšet o advaitě mě trochu mate.

To je přirozené. Mysl je zmatená, protože mysl se stále snaží získat, chápat, mít pocit „tohle já znám“, „tomuhle já rozumím“, „já vím, kam směřuju“. Mysl je velmi silně orientovaná na lineární, progresivní projekci. Takže zpočátku, když je zasažena něčím tak prostým, jako je nedvojnost, kde pro ni není, kam by „směřovala“, kde není nic, čeho by se „chopila“, propadá podmíněná mysl velkému zmatení, hodně velkému zmatení.

Takže je to ve skutečnosti úplně jednoduché.

Je to dokonce ještě jednodušší než jednoduché. Jednoduché naznačuje, že existuje něco, co je potřeba, abyste udělali, co není obtížné, ale Tohle existuje ještě předtím, než vám myšlenka o tom, že je to jednoduché, přijde na mysl. Je to prožíváno jako obtížné, protože nedokážete z hlavy dostat představu, že jste svázaní.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Dech absolutna.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.