Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

PaedDr. Olga Medlíková

Lektorské dovednosti

Manuál úspěšného lektora
2., doplněné vydání

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5071. publikaci

Odpovědné redaktorky Mgr. Marie Zelinová, Mgr. Kamila Nováková
Sazba a grafická úprava Eva Hradiláková
Počet stran 176
Druhé vydání, Praha 2013
Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice

© Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Photo © fotobanka allphoto.cz

ISBN 978-80-247-4336-3

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8367-3 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8368-0 (ve formátu EPUB)

O autorce

PaedDr. Olga Medlíková

Pracuje od roku 1996 jako soukromá lektorka, konzultantka a moderátorka.

Vystudovala Pedagogickou fakultu v Ústí nad Labem a absolvovala výcviky komunikace a stres managementu, kurzy dramatické výchovy, trénink školitelů, kurzy facilitace a mediace atd.

Specializuje se na trénink mluvčích, komunikaci, argumentaci, rétoriku a společenský protokol. Externě přednáší na Masarykově ústavu vyšších studií při ČVÚT Praha.

Zaměřuje se na výcvik managementu, pracuje pro firmy i na projektech v oblasti neziskové sféry a státní správy.

Je autorkou knih zabývajících se komunikací a veřejným vystupováním, přispívá do řady časopisů a periodik.

Bližší informace o autorce najdete na www.satnik.net.

Předmluva

Vážení čtenáři,

když mi bylo osmnáct let, začala jsem s moderováním veřejných akcí, přednášela jsem poezii, pak jsem dvanáct let učila a po několikaleté pauze věnované práci v business sféře jsem začala lektorovat na volné noze. Před publikem tedy stojím přes třicet let.

Tato kniha je produktem mých zkušeností, omylů, chyb i poznání, k nimž jsem se dopracovala.

Snad vám, kteří jste na začátku své lektorské kariéry, pomůže lépe a rychleji zvládnout úskalí různých typů vzdělávacích akcí a vyhnout se zbytečným komplikacím a „kiksům“.

A vás, mé kolegy a kolegyně, lektory-seniory (nikoli věkem, ale zkušeností), třeba pobaví nebo zaujme některým bodem, tématem či souvislostí.

Publikaci jsem strukturovala tak, jak je strukturován proces práce se zakázkou – od uvědomění si, zda tuto zakázku mohu přijmout, přes nutné přípravné kroky a vlastní realizaci akce až po výstupy pro zadavatele a účastníky a dále po evaluační a účetní uzavření akce.

Určitě vám neujde, že moje publikace zcela postrádá úvahy o historii různých pedagogických směrů, o rozmanitých stylech učení nebo didaktických zajímavostech. Omlouvám se všem, které jsem tím zklamala, ale jsem svým bytostným založením praktik, a proto je knížka praktickým uživatelským manuálem.

Mým záměrem bylo popsat, co to znamená, jestliže v různých formulářích do kolonky povolání napíšete – lektor.

Jelikož jde o povolání, které mnoho lidí provozuje jako osoba samostatně výdělečně činná, přidala jsem do knihy i krátkou kapitolu o důležitých aspektech samostatného lektorského podnikání. Pro interní lektory firem a institucí je to nad rámec jejich potřeby, ale třeba bude něčím zajímavá i pro ně.

Nedávno jsme se dostali v debatě s kolegy-lektory k otázce, čím se cítí být nejvíce – lektorem, konzultantem, koučem, facilitátorem, supervizorem nebo čím? A já jsem si uvědomila, že přes nejrůznější výlety do jiných oblastí vzdělávání jsem byla, jsem a chci být – lektorem, učitelem. Zcela souhlasím se slovy z knihy Haruki Murakami:

„Zjistila jsem, že mám větší trpělivost s ostatními než sama se sebou a že jim taky víc než sobě dovedu na všem odkrývat ty lepší stránky. Jsem prostě taková. Škrtátko, o které se zapalují ostatní. Ale mně to vyhovuje. Vůbec mi to nevadí. A radši budu prvotřídní škrtátko než druhořadá sirka.“ (Haruki Murakami: Norské dřevo)

Mám tuto práci ráda, věřím, že ji vykonávám srdcem, a doufám, že to z této knihy vycítíte i vy, její čtenáři.

A jestli se mi podaří nadchnout někoho z vás, abyste rozmnožili naše lektorské řady, pak splnila svůj účel.

Ještě chci připojit doušku jako vysvětlení. V celé publikaci používám pro zjednodušení jednu verzi pojmů – lektor, konzultant, kouč atd. Platí pro muže-lektory i pro ženy-lektorky.

Doufám, že se tím nikoho z čtenářů nedotknu. Přičtěte to prosím mé autorské pohodlnosti a snaze o jednoduchost.

Olga Medlíková

Co to znamená, když…
aneb
Čím chci být

Klíčové body kapitoly:

- Vysvětlení pojmů

- Popis rolí vzdělavatele

Co je náplní vaší role, jestliže vás firma nebo organizace osloví s tím, že by chtěli uskutečnit vzdělávací akci? V současné době mají zadavatelé vůči lektorům různá očekávání – chtějí, aby dokázali nejen dobře vést vzdělávací akci, ale aby byli schopni i dalších metod – např. konzultovat změnové kroky následující po semináři, koučovat vybrané členy týmu, facilitovat výjezdní zasedání atd.

Je dobré si nejprve ujasnit, jaká je role lektora a co je jejím obsahem, a dále i to, které zakázky může daný vzdělavatel přijmout a jaká očekávání je schopen naplnit. Nejčastější kombinace, kterou dnes zadavatelé od lektorů požadují, je kombinace lektor-konzultant.

Níže uvádím podrobnější popis toho, co jednotlivé role vzdělavatele obsahují.

> 1.1 Popis rolí vzdělavatele

Konzultant/poradce

Konzultant (odborník na věc) pracuje s klientem na konkrétní záležitosti, vysvětluje, zodpovídá dotazy, poskytuje návody k dalším krokům, uvádí best practice, příklady z oboru, doporučuje změny apod.

Jde o člověka s praktickými zkušenostmi, výše vzdělání často nehraje klíčovou roli. Konzultant je někdy i „nakoupen“ k řešení reálného problému – ve firmě či v organizaci pracuje delší dobu na vyčleněném úkolu nebo spolupracuje s interním týmem; jeho role končí podle rozsahu smlouvy např. po splnění domluveného cíle nebo po zavedení změny atd.

Lektor

Lektor učí a předává teoretické znalosti a případně i praktické dovednosti podle domluvené zakázky.

Očekává se u něho vysokoškolské vzdělání a znalost andragogiky. Rovněž se od lektora čeká všeobecný přehled a schopnost širšího vnímání celé problematiky; často jde o lidi znalé více oborů. Někdy lektor pouze přednáší, jindy je součástí zakázky i praktický trénink.

Kouč

Koučovat původně znamenalo připravovat ke zkouškám, trénovat, cvičit. Dnes je tento pojem chápán jako způsob komunikace a práce s lidmi, pomocí něhož rychleji a lépe nacházejí řešení různých situací, překonávají pracovní problémy a zajišťují svůj profesionální rozvoj, než tomu bylo u klasických školicích a vzdělávacích postupů. Kouč vede svého klienta pomocí cílených a strukturovaných otázek, aby si sám koučovaný rozebral svou situaci, našel a vybral řešení, a většinou ho i provází na cestě realizace daného řešení. Neradí, neučí, pouze směruje koučovaného k výsledku.

U kouče nerozhoduje vzdělání, ale musí mít potřebný výcvik v koučovacích dovednostech. Rozsah tohoto výcviku je různý, většinou jde o několik let.

Mentor/tutor

Mentor/tutor dozírá na služebně mladší osoby, vede je a zapracovává, protože sám je osobou věkově či služebně starší. Je to výhodné pro rychlé zařazení do složitého systému. Mentor uvádí svého svěřence do filozofie firmy, procesů a souvislostí.

Další možností, která se více uplatňuje v zahraničí, je ta, že mentor a jeho mentee (viz slovník) spolupracují delší dobu, běžně i několik měsíců. Mentor je velmi zkušený, erudovaný člověk s vysokými standardy chování a morálními hodnotami hodnými následování. Oba spolu tráví čas pracovní i osobní, mentee odpozorovává jednání, chování, návyky a projevy svého mentora. Být mentorem je považováno za velmi čestnou roli.

Tutor je starší, zkušenější osoba, která juniorovi pomáhá s adaptací v novém prostředí i s procesem učení. U nás se v současné době tento pojem používá i pro vzdělavatele v distančním vzdělávání, zvláště v e-learningu – označuje zde člověka, který sám neučí, ale pomáhá studentům. Na vysokých školách plní funkci tutorů starší studenti nebo mladší učitelé.

„Dělte se o svou zkušenost. Je to cesta, jak dosáhnout nesmrtelnosti.“

Dalajlama

Supervizor

Supervizor vykonává dozor, kontrolu, dohled nad úrovní práce jednotlivce, týmu nebo instituce, pomáhá řešit komplikované situace, radí, dává zpětnou vazbu. Sleduje vybrané parametry ve vazbě na dříve nadefinované cíle, plnění těchto cílů, nástroje jejich plnění a efektivitu těchto nástrojů.

V rámci neziskové sféry zastávají funkci supervizorů většinou psychologové a jde o externí spolupráci, v business oblasti bývají supervizoři naopak většinou interními zaměstnanci firem. Míra jejich vzdělání je různorodá, firmy je povětšinou dále trénují v kurzech sociálních dovedností a práce s lidmi.

Facilitátor

Facilitátor je odborník na proces a pracuje s klienty na způsobech, jak vyřešit obtížnou záležitost. Užívá interaktivní techniky, řízené otázky, diskusi. Předpokladem úspěšné facilitace je, že účastníci spolu komunikují a mají zájem na výsledku. Facilitace je typická pro firemní procesy.

Facilitátor neradí věcně, obsahově, ale pomáhá klientům držet se stanoveného cíle a najít řešení v reálném čase. Tato aktivita je používaná pro práci se skupinou, facilitátor je zodpovědný za to, že vznikne výsledek.

Pro úspěšný výkon práce facilitátora je dobré projít výcvikem, minimálně v oblasti práce se skupinou, řešení obtížných situací a práce s týmem, ideálně absolvovat celý výcvik ve facilitaci.

Mediátor

Mediátor je odborník na proces a většinou i na věc samu a pracuje s klienty na řešení opravdu sporných záležitostí. Často je poslední možností před soudním řízením, u nás např. při občanskoprávních procesech, a nejednou i při partnerských neschodách.

Strany spolu buď nekomunikují vůbec, nebo velmi kontroverzně či sporadicky, prvním úkolem mediátora je tudíž obnovit nebo zefektivnit vzájemnou komunikaci. Pracuje se na několik etap, záležitost se řeší postupně.

Mediátory bývají běžně psychologové, někdy i právníci. Vždy je třeba absolvovat výcvik v mediaci, jehož rozsah je v měsících až letech. V poslední době je me-diace v České republice na vzestupu, stále více lidí služeb mediátorů využívá.

DOPORUČENÍ

Jestliže vás zadavatel/klient oslovil, abyste pro něho realizovali vzdělávací akci, vždy si ujasněte, co má být cílem akce a jaká má být vaše role. I v andragogice existují módní vlny, a tak se může stát, že vás zadavatel osloví s tím, že po vás chce, abyste se stali koučem nějaké osoby, ale vy v průběhu rozhovoru zjistíte, že po vás ve skutečnosti žádá poradenství!

„Moudrý je ten, kdo zná spíše užitečné věci než mnoho věcí.“

Aischylos

Tato kapitola nabízí různé možnosti a role, které vzdělavatel může přijímat. Následně se zaměříme na osobu vzdělavatele, jeho chování, projev i dovednosti. Protože pojem vzdělavatel je poněkud krkolomný, budu pro zjednodušení dále používat pojmy lektor a lektorské dovednosti, přičemž následující informace, doporučení a rady jsou přenositelné na většinu z výše uvedených rolí.

SHRNUTÍ

✓ Vyzkoušejte si, která role vám vyhovuje.

✓ Neberte zakázky, ve kterých byste šli „proti sobě“.

✓ Před jakoukoliv vzdělávací akcí si se zadavatelem projděte jeho očekávání a vyjasněte si, co po vás bude chtít.

Jsem lektor aneb
Hlavní kompetence
lektora

Klíčové body kapitoly:

- Obraz lektora, lektorská image

- Kompetence lektora

- Hodnoty lektora

Co očekává klient či zadavatel zakázky, když si pozve lektora? Kompetentní osobu, ideálně s praxí, se schopností zaujmout lidi a naučit je potřebné penzum znalostí či dovedností a navíc – osobnost.

Tedy někoho, kdo nejen zná a umí, ale také bude na lidi pozitivně působit, zvládne „problémáře“, pomůže prosadit myšlenku. Někoho s charismatem, kdo zanechá v posluchačích silnou stopu.

Lektor k tomu potřebuje znalost věci, schopnost učit a aplikovat psychologické poučky v praxi a také dobrou image (viz obrázek 2.1).

Obr. 2.1 Lektorské způsobilosti

„Průměrný učitel vypráví. Dobrý učitel vysvětluje.
Výborný učitel ukazuje. Nejlepší učitel inspiruje.“

W. A. Ward

> 2.1 Obraz lektora

Nejdříve se zaměříme na image – obraz lektora.

Co posiluje image lektora?

• Odbornost a kvalifikace;

• informovanost – v oboru i všeobecná;

• respekt k názoru druhého;

• angažování se a pomoc;

• diskrétnost;

• spolehlivost;

• dotahování věcí do konce;

• schopnost pracovat s emocemi – vlastními i skupiny;

• minimum předsudků;

• schopnost pamatovat si jména a osoby;

• zdržení se veřejné kritiky – účastníků, kolegů apod.;

• zdvořilost;

• takt;

• jasné vyjadřování;

• dobrá připravenost;

• osobní disciplína;

• vlastní život v souladu s deklarovanými hodnotami;

• vhodný vzhled a vystupování;

• schopnost adekvátně se chovat i v nečekaných situacích;

• jednota slov a činů;

• ochrana soukromí druhých i svého vlastního;

• schopnost respektovat bariéry druhých – náboženské, sociální, finanční apod.

Co naopak poškozuje image lektora?

• Přímá lež;

• nesplněné sliby;

• vytahování se;

• manipulace s lidmi;

• chaotický přístup a chaotická práce;

• neschopnost ochránit skupinu před rušením, agresí a dalšími negativními vlivy;

• příliš osobní, sexistické, rasově zabarvené nebo jinak nevhodné poznámky;

• opakované narušování prostorových zón druhé osoby;

• únik citlivých informací;

• oblečení výrazně neodpovídající situaci;

• neupravené vlasy (lupy) a nehty (loupající se lak na nehtech u žen);

• zanedbané zuby;

• nezdravá pleť;

• špinavé či nevhodné boty;

• nepříjemný dech;

• výrazný tělesný pach nebo přílišné množství parfému;

• pití alkoholu při vzdělávací akci.

PŘÍKLAD

Do výběrového řízení na dodavatele vzdělávání se zadavatelské firmě přihlásilo šest vzdělávacích firem a agentur a několik samostatných lektorů.

Proběhlo první kolo pohovorů a do druhého kola bylo pozváno celkem pět subjektů, aby ukázaly způsob práce.

Agentura X vybrala jako svého zástupce lektora, který měl vysokou odbornou kvalifikaci. Lektorská hodina proběhla dobře – ale zadavatel agenturu nevybral!

Proč?

Lektor prý nebyl výběrové komisi sympatický. Při práci chodil velmi blízko sedících účastníků, dotýkal se jejich ramen, hovořil příliš nahlas, až moc „poletoval“ po místnosti, prostě byl „nějak příliš“! (Citováno z odpovědi předsedkyně výběrové komise.)

V rámci image je podstatnou složkou lektorské práce dobrá neverbální komunikace. Její jednotlivé složky jsou dobře známé, takže se v dalším výkladu omezím na to, co v rámci nich může pomoci zvýraznit lektorovu image.

Vizuální kontakt

Dívejte se na lidi. Ale důsledně. Nejlepší vizuální kontakt je takový, kdy každý z nich má dojem, že mluvíte právě pro něho.

Nejsnáze tohoto dojmu dosáhnete tím, že budete vždy chvíli hovořit a dívat se při tom do očí jednotlivému člověku a pak se zase posunete dále. Toto je možné, máte-li skupinu přibližně do pětadvaceti lidí. Jestliže přednášíte pro plný sál, přejíždějte pomalu očima po zadních řadách, pak úhlopříčně přes celý sál k předním řadám, které rovněž pomalu očima „projedete“. Působí to osobně a kontaktně.

Když si potřebujete odpočinout nebo se zamyslet, podívejte se do materiálů nebo na plátno, kde běží PowerPoint. Nikdy se nedívejte nad hlavy posluchačů – vypadáte pak nadřazeně a povýšeně!

UPOZORNĚNÍ

Někteří mluvčí mají ve zvyku hodně zvedat hlavu a jakoby vystrkovat bradu dopředu. Je to velmi nebezpečný návyk, vytváří dojem povýšenosti a nezájmu!

Mimika

Obsahuje veškeré prvky „práce s obličejem“. Lektorsky důležité jsou následující:

• Úsměv – je nejen příjemným nástrojem komunikace, ale také pomáhá uvolnit obličej.

• Náklon hlavy na stranu – signalizuje zájem, vnímání, zapojení se.

• Občas „udělat oči“– zvedněte obočí, zvětšíte tím oblast očí a zároveň se hlava vysunuje mírně kupředu (to všechno dohromady!). Signál je velmi komplexní, zdůrazňuje mluvené slovo, zvyšuje intenzitu vašeho projevu.

Postoj a pohyb

Najděte si „svůj“ přirozený režim – míra pohybu a aktivity vychází z osobnosti (např. rozdíl introvert a extrovert) a z míry zkušenosti (začátečník je strnulejší, nebo naopak „těká“, zkušený mluvčí pohyby cíleně střídá – chvíli stojí, pak si sedne, poté zase chodí mezi posluchači atd.). Následující doporučení je vyzkoušené:

• Stůjte, když potřebujete mít „vládu nad procesem“ – chcete vidět na zadní řady, účastníci se baví a nedávají pozor, lidé debatují nebo pracují ve skupinkách, účastníci se mezi sebou hádají…

• Seďte, když potřebujete uklidnit lidi či uvolnit atmosféru – chcete, aby lidé začali diskutovat, máte zájem, aby vás vnímali jako „jednoho z nás“, potřebujete posílit tvůrčí proces ve skupině…

Gestika a proxemika – gesta a práce s prostorem

Míra gest opět vychází z osobnosti člověka, z jeho aktuální nálady i z míry stresu, který pociťuje. Co je u práce s gestem lektorsky důležité?

• Lektorovi mají být vidět ruce. Pokud trpíte „trémou přes gesta“ (nevíte, kam s rukama), mějte v ruce materiál, mikrofon nebo třeba ovladač dataprojektoru. Ale pozor – „nekvrdlat“! Vyhněte se třem nedoporučovaným gestům:

1. Ruce v kapsách (ani jedna ruka není vhodná!) – kvůli trémě člověk v kapse často „hrabe“ – auditorium se baví a nedává pozor!

2. Ruce zkřížené před přirozením (jedna ruka drží druhou za zápěstí, za ukazováček, za předloktí atd.) – toto gesto odvádí vizuální pozornost posluchačů a je i signálem nejistoty.

3. Ruce drží papír, materiál, stojan s mikrofonem v úrovni hrudníku – vytváří bariéru mezi lektorem a účastníky.

• Z hlediska proxemiky je důležité pohybovat se tak, aby na vás bylo dobře vidět ze všech stran obsazeného prostoru.

• Nechoďte do bezprostřední blízkosti lidí, a pokud je v místnosti omezený prostor a jinak to prostě nejde, vždy se předem omluvte, že někdy možná budete posluchačům „dýchat za krk“.

UPOZORNĚNÍ

Některá témata jsou velmi intenzivní, zážitková či citová. To dobře znají zejména psychologové. Účastník má např. potřebu lektora obejmout, vy někoho vezmete kolem ramen, aby se uklidnil, účastník vás impulsivně políbí… I na to je nutno být připraven, protože se to lektorům občas stává. Tady je třeba zvládnout i svoji osobní reakci, abyste druhou osobu neurazili, ale abyste si zachovali rozumnou míru odstupu a kontaktu!

Paralingvistika – práce s hlasem

Lektor potřebuje dlouhý dech a znělý hlas. Je vhodné dýchat v kombinaci břišního, hrudního a podklíčkového dechu (zpoza klíčních kostí), tzv. plným jógovým dechem, a mluvit ve střední hlasové poloze s občasným zesílením, ztišením, prohloubením hlasu, pauzami a cílenými přestávkami.

Jaký je smysl pauzy v lektorově projevu?

Devatero výhod pauzy

• Posluchači zpozorní.

• Lektor si odpočine.

• Posluchači se zamyslí nad tím, co bylo řečeno.

• Vznikne dramatické napětí.

• Lektor si srovná myšlenky.

• Je to ozdoba projevu.

• Vznikne přirozený předěl mezi tématy.

• Posluchači se ukázní, přestanou se bavit.

• Lektor se chopí iniciativy.

Důležitá jsou následující doporučení:

• Nespěchejte a zároveň mluvte dynamicky. Je to zdánlivý protimluv, ale opravdu jenom zdánlivý. Znamená to, že mluvíte tempem, které posluchači dobře zvládají, neloudáte se, nedrmolíte.

• Hlídejte si svou artikulaci, tedy to, zda mluvíte tak, aby vám posluchači snadno rozuměli i v zadních řadách sálu.

• Před lektorským výkonem je dobré se rozmluvit, uvolnit svaly v „masce“ – tváře, rty, jazyk, rozrezonovat ústní dutinu, trochu se prodýchat. Klidně jenom krátce, třeba pomocí starého známého cvičení: 10x rychle za sebou řekněte: improvizace – nejnevysledovatelný – nejneobhospodářovávatelnější – nejnevykrystalizovávatelný.

Tolik ve stručnosti k neverbální komunikaci lektora. Image lektora ovšem tvoří i další prvky – chování, zkušenosti, názory, úprava, pověst…

Každý z nás nějak vidí sebe samého, určitým způsobem ho vidí druzí a cosi od něho očekávají. Pro lektora je důležité především to, aby věděl, jak ho vnímá okolí, co od něho očekává zadavatel, co účastníci vzdělávací akce – a aby tato očekávání uměl naplnit.

Mnozí posluchači vnímají lektora i jako určitý vzor chování a často i hodnot. Kladou na něho tudíž vysoké nároky a očekávají, že je bude splňovat. Pracovně i mimopracovně. Pokud se to podaří, posiluje to image lektora, roste jeho prestiž a dobrá pověst. Obrázek 2.2 ukazuje, co všechno lektor v procesu učení ovlivňuje.

Poznámka: Je dobré, když je lektor výrazná osobnost. Jenom si důkladně rozmyslete, v čem bude tkvít vaše specifičnost – aby to opravdu podporovalo žádoucí obraz, který chcete vytvořit!

Obr. 2.2 Co lektor ovlivňuje v procesu učení

Jako lektoři jste stále na očích veřejnosti, stále reprezentujete. Podobně jako moderátoři, politici a další veřejně vystupující osoby.

Někdy slýchám tvrzení, že to jsou přehnané nároky a že hlavní je být přirozený. Autenticita je nesporně důležitá, ale uvažte sami: Když vás potká nějaký klient třeba na oslavě narozenin vašeho společného známého, kde jste se právě pořádně „namazali“ a ani nevíte, co mluvíte, co to udělá s vaší image?!

PŘÍKLAD

Před časem jsem vyběhla na rychlý nákup do hypermarketu.

Nenalíčená, v teniskách a rozdrbaných džínách. Spěchala jsem, takže jsem moc nevnímala okolí.

„Jé, dobrý den, paní doktorko! Jak se máte? Vy vypadáte nějak divně, nejste nemocná?“ – pochopitelně, bývalá klientka.

Vysvětlila jsem, že jsem jenom narychlo venku.

Ale ve firmě oné klientky se rozšířilo, že jsem onemocněla a asi to bude vážné, protože vypadám opravdu hrozně!

> 2.2 Kompetence lektora

A teď k lektorským kompetencím.

Když posluchač nebo klient řekne o lektorovi, že je znalý věci, že umí nebo že je opravdu kompetentní odborník, oceňuje u něj zase jiné faktory než pouze image – znalosti, dovednosti, vztah k lidem, názory na určité skutečnosti, to, čemu věří...

Krátce se teď zastavíme u položky znalostí a dovedností. Tady se slučují požadavky na věcnou znalost oboru, informace a zkušenosti s pedagogickými a didaktickými způsobilostmi lektora a rovněž i s kompetencemi „praktické psychologie“, k nimž patří odhad lidí, prevence střetových situací, práce s dynamikou skupiny, nastavení se na způsob komunikace s posluchači s rozdílnými potřebami, jednání s lidmi s handicapem atd.

Frederik Vester píše v knize Myslet, učit se... a zapomínat?: „Existují čtyři nebo pět velkých skupin individuálních učebních typů: vizuální, auditivní, haptický, verbální a možná ještě komunikativní typ… učení začíná souladem dvou asociačních struktur (učitel – žák)…“ (Vester, F.: Myslet, učit se... a zapomínat? Fraus, Plzeň 1997)

Jinými slovy: Je důležité, jak se lektor dokáže přiblížit rozmanitým typům lidí, aby učení probíhalo skutečně nerušeně.

Podívejte se na následující tabulku 2.1, a jestliže si chcete udělat mapu, jak nyní vidíte své lektorské kompetence, zaškrtněte si příslušný počet bodů.

Tab. 2.1 Klíčové kompetence lektora

KOMPETENCE

HODNOCENÍ

Schopnost učit

7

6

5

4

3

2

1

Aktivita a angažovanost

7

6

5

4

3

2

1

Odborný růst

7

6

5

4

3

2

1

Jasné definování cílů vzdělávací akce

7

6

5

4

3

2

1

Srozumitelnost

7

6

5

4

3

2

1

Komunikativnost

7

6

5

4

3

2

1

Prezentace a sebeprezentace

7

6

5

4

3

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Lektorské dovednosti.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.