Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Josef Janda

Zajištění na stáří
Jak se co nejlépe připravit na podzim života

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala GRADA Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7, jako svou 4980. publikaci

Realizace obálky Jan Dvořák
Sazba Antonín Plicka
Odpovědná redaktorka Ing. Michaela Průšová
Počet stran 200
První vydání, Praha 2012
Vytiskla Tiskárna PROTISK, s.r.o., České Budějovice

© GRADA Publishing, a.s., 2012

GRADA Publishing: tel.: 234 264 401, fax 234 264 400, www.grada.cz

ISBN 978-80-247-4400-1

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8340-6 ve formátu PDF
ISBN 978-80-247-8341-3 ve formátu EPUB

Úvod

Dostává se k vám na tuzemském knižním trhu ojedinělá publikace nazvaná příznačně Zajištění na stáří. Téma důchodů, ale také stárnutí a umírání, se dotýká každého z nás. Jak prožijete svůj podzim života je tak do určité míry ve vašich rukou. Záleží jen na vás, jak se s tímto obdobím vypořádáte a jak se na vše připravíte.

Cílem knihy je seznámit čtenáře s problematikou důchodů a připravované důchodové reformy a poskytnout dostatečné a relevantní informace o tom, jak se (nejen) po finanční stránce připravit na budoucnost. Čím delší doba vás dělí od nástupu na odpočinek, tím lépe pro vás. Oproti starším lidem mají ti mladší nezpochybnitelnou výhodu. Především z toho hlediska, že tvorba finanční rezervy je zatíží mnohem méně, než člověka majícího odchod do důchodu lidově řečeno za pár.

Žijeme v době, kdy okolo nás probíhají nejrůznější, a do určité míry překotné, změny. A je lhostejné, zdali jde o důchodovou reformu anebo nespokojenost části populace s politickou situací. Důležitý je však váš život a to, abyste ho strávili co nejlépe. Alespoň ze svého úhlu pohledu.

V knize kladu důraz na maximální stručnost a jednoduchost relativně složitého a komplexního řešení budoucnosti každého odpovědného člověka. Věřím, že jsem dané téma zpracoval přehledně a srozumitelně tak, aby se v něm vyznal i ten, kdo se o své či rodinné finance dosud nezajímal. Pochopíte-li základní principy a mechanismy, máte napůl vyhráno. Druhá půlka závisí již na vaší disciplíně a odhodlání postavit se nelítostnému faktu, že jediná jistota, která na vás kdesi v budoucnu čeká, je smrt.

Pro snazší pochopení jsem obsah knihy rozdělil do několika základních kapitol, které vás seznámí s podstatnými teoretickými východisky. Postupně v kapitolách probereme základní pojmy, které by vám neměly uniknout. Přece jen je zajištění na stáří z většiny záležitostí peněz, takže pojmy jako inflace, úročení nebo finanční rezerva byste měli znát. Druhá nejdůležitější kapitola se zabývá průběžným důchodovým systémem, který v České republice aktuálně funguje, včetně jeho silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb. Po této analýze nás bude čekat neméně vydatná porce informací o důchodové reformě, která se začíná zvolna rozbíhat.

Další dvě kapitoly pojednávají o spoření a investování. Zajištění životních rizik, jak zní název nejkratší kapitoly, je zaměřené na pojištění. I přesto, že je problematika zajištění popsána jen na několika stránkách, ji nepodceňujte. Úmyslně se nezaměřuji na zhodnocování finančních prostředků v rámci investičních a kapitálových životních pojistek, ale ryze pojištění rizik.

Poslední velmi důležitou kapitolou jsou případové studie. V ní dochází doslova a do písmene k pomyslnému koncertu dříve uvedených informací a dat. Pro snazší pochopení problematiky jsem personifikoval životní příběhy pěti lidí, kteří se nacházejí v různé fázi svého života. Na úplném začátku stojí roční Zachariáš se svými možnými výhledy toho, jak bude vypadat svět v okamžiku, kdy půjde v roce 2083 do důchodu. Další aktérkou je třicetiletá Milena, která stojí na samém prahu partnerského života a problematika stáří je pro ni vzdálená podobně, jako je tomu u čtyřicátníků Felixe a Zuzany. Naopak padesátiletá Barbora si začíná uvědomovat, že má o dost nižší šanci nastřádat si na stáří přiměřenou dostatečně velikou rezervu, než tomu bylo v době, kdy byla o deset, patnáct let mladší. Poslední aktérkou je seniorka Sofie, která řeší, kdy odejít do důchodu a zdali si souběžně s pobíráním starobní penze ještě nepřivydělávat.

Pevně věřím, že vám kniha bude věrným průvodcem na členité cestě budování dostatečně vysoké finanční rezervy pro šťastně prožité stáří.

V knize se objevuje řada termínů. Na tomto místě bych rád provedl drobné vysvětlení.

Návod na použití

Nemáte rádi návody na použití? Pak vám moc nerozumím. Já si pokyny v příbalovém letáku či manuálu rád přečtu. Podobně bych si prostudoval i návod na použití této knihy, kdybych jí neznal. I když se kniha věnuje finanční problematice zajištění na stáří, popisuje všeobecně veškeré dostupné finanční produkty, které můžete použít při svojí cestě budování finanční rezervy určené pro podzim života. Knihu lze číst i na přeskáčku, třeba podle toho, jak se vám zalíbí název kapitoly nebo podkapitoly. Nebudete-li něčemu rozumět, stačí si prostudovat předchozí obsah.

Informační zdroje

Veškeré informace, které jsou v knize uvedené, čerpají z podkladů na webových stránkách finančních institucí, finančních serverů, tištěných médií a publikací. Dále vycházím i ze řady studií, jako je například Zpráva Bezděkovy komise nebo různé statistiky, jež můžete nalézt na internetových stránkách Českého statistického úřadu, České správy sociálního zabezpečení a Ministerstva práce a sociálních věcí. Stejně jako ostatní ekonomičtí novináři, i já mám rád průměry a vysoká čísla. S tím souvisí příklady, výpočty a případové studie.

Výpočty

Výpočty vhodně doplňují text. Dovolím si parafrázovat tvrzení, že obrázek vydá za tisíc slov: podle mého názoru dobrá tabulka nebo graf dá do patřičných souvislostí celé probírané téma. Mnohdy tabulka dokáže čtenáři sdělit více informací než sáhodlouhý popis. U výpočtů pak máme další přidanou hodnotu. Tou je modelace budoucnosti vycházející z údajů z minulosti. Stručně řečeno, například na vývoji průměrné mzdy za posledních dvacet let jsem si dovolil předpovědět, kde se bude nacházet průměrná mzda za další dvě dekády. Ne že by neexistovaly předpovědi, ale nerad bych pracoval s čísly, u kterých nelze dohledat zdrojová data.

Budoucnost

Protože je kniha zaměřena na zajištění na stáří, což je téma, které bude pro nejednoho čtenáře aktuální až budoucnosti, ať už v blízké či vzdálenější, může se stát, že s odstupem doby část textu zastará. Jako ochranu proti tomuto stavu jsem zvolil metodu, ve které úmyslně neuvádím žádné názvy finančních institucí a jejich produktů, tak jak je známe nyní, ale používám univerzální opis (třeba Česká banka nebo Penzijní připojištění 1 apod.).

Instituce

Občas se stane, že se v textu objeví pojem finanční instituce. Tento pojem je v české praxi neznámý. Pro účely této knihy jím rozumím například banky, investiční společnosti nebo pojišťovny. Vesměs se snažím držet linii a uvádět vždy takový název finanční instituce, o které je v dané pasáži řeč. Abych se ale v textu neustále neopakoval, používám různá synonyma. Například pro banku používám i termín bankovní dům, u družstevních záložen pak pojmy, jako jsou třeba spořicí družstvo, kampelička anebo prostě a krátce záložna. Společným jmenovatelem jsou finanční instituce. Popisuji-li například provoz a činnosti penzijní fondu, mohu v textu uvést i opis v podobě finanční instituce. Tou v pasáži o penzijních fondech myslím právě penzijní fond.

Zatímco ve své předchozí knize „Spořit nebo investovat?“ (Grada Publishing, 2011) jsem v produktové části běžně udával příklady z praxe, zvolil jsem třeba banku XYZ a popsal její spořicí účet apod., v této publikaci se již přesnějším určením názvů finančních institucí a jejich finančním produktům co nejvíce vyhýbám. Za prvé nechci dělat reklamu, za druhé je to i ochrana před tím, aby tato kniha nezestárla společně s postupnou obměnou produktové nabídky na trhu. Pro různé příklady a případové studie jsem zvolil univerzální názvy institucí v režimu Česká banka, Česká záložna, Český penzijní fond, Česká investiční společnost nebo Českomoravská pojišťovna.

Produkt

Neméně častým slovem je produkt nebo nástroj. Pro potřeby dalšího textu tato dvě slova považuji za synonyma. Aby nedocházelo k jejich neustálému opakování, často je střídám. Pokud popisuji například spořicí účty a použiji výraz „vkladový produkt“ nebo „vkladový nástroj“, případně „depozitní produkt/nástroj“, mám tím stále na mysli onen spořicí účet. U vysvětlování tajů investování bude naopak nástrojem či produktem myšlen třeba otevřený podílový fond.

Účet nebo konto?

Podobně je to s některými synonymy, zdrobnělinami nebo se slangovými frázemi. Pro spořicí účet používám i spořicí konto anebo jeho zkrácenou slangovou verzi „spořák“. Člověk, který si odkládá peníze spořením, může být střadatel, ale také spořínek. Podobně jsou v textu uvedeny hovorové pojmy, jako je třeba „penzijko“, „stavebko“ nebo „životko“. Rozepisovat předchozí výrazy do jejich původních názvu asi netřeba, byť jsem se snažil, abych těchto lidových výrazů čtenáře co nejvíce ušetřil. Na druhou stranu jde o vítané zkrácení a možná i zpestření, nemyslíte?

Kniha „Spořit nebo investovat?“

Část knihy „Zajištění na stáří“ se do určité míry tématicky překrývá s mou knižní prvotinou „Spořit nebo investovat?“ (Grada Publishing, 2011). Chcete-li se však zorientovat na poli finančních produktů, je kniha „Spořit nebo investovat?“ skvělým úvodem do osobních financí. Titul „Zajištění na stáří“ má pak tu výhodu, že se zaměřuje na jeden cíl – vytvoření finanční rezervy, kterou budete spotřebovávat až za mnoho a mnoho let. Znalost základních pojmů a standardních finančních produktů je však bezpodmínečná.

Jména použitá v knize

Všechna jména, která jsou použita v knize, respektive pak v příkladech a případových studií, mají svůj předobraz v reálném světě. Drobnou výjimku tvoří Milena – i v realitě je to skutečně třicetiletá žena, její životní peripetie popsané v knize jsou ale kompilátem čtyř slečen, jež mě obklopují a v roce vydání této knihy skutečně dosáhly věku třiceti let. Protože jsem jejich vrstevníkem, dovolil jsem si poněkud detailněji popsat jejich budoucnost. Při zpracovávání případové studie o Mileně mě místy mrazilo, jak jsou si některé životní etapy a osudy slečen podobné. Ostatní osoby, jako je Barbora, Felix, Sofie a Zachariáš, jsou v realitě v současné době miminka, která se narodila buď v roce 2012, anebo v tom předchozím.

Napište mi

Máte-li nějaký tip, námět nebo připomínku, napište mi na e-mail:

josef.janda@investia.cz.

Můžete mě rovněž zkontaktovat prostřednictvím nakladatelství Grada Publishing.

1. Základní pojmy

V knize používám celou řadu pojmů. Některé možná již znáte, jiné můžete slyšet poprvé. Zcela neskromně uvádím, že jsem i jeden pojem vymyslel. Tak či onak pro snazší pochopení následujícího textu je vhodné se s pojmy, v podobě krátkého seznamu, seznámit a v případě, že nějaký pojem je pro vás nový či neznámý, si o něm přečíst.

Tato kapitola má za cíl informovat čtenáře o základních vztazích mezi jednotlivými pojmy, které s tématikou zajištění na stáří přímo souvisejí. Znalost zachování hodnoty vkladu, složeného úročení a případných sankcí na termínovaném vkladu vám pomůže lépe naplánovat finanční rezervu na podzim života, ale také lépe rozložit peníze v krátkodobém či naopak superdlouhém investičním horizontu.

Mezi základní pojmy jsem zařadil následující:

- • inflace;

- • finanční rezerva;

- • životní plánování;

- • produktové portfolio;

- • úrok;

- • výnos;

- • srážková daň;

- • poplatky;

- • investiční horizonty;

- • superdlouhý investiční horizont;

- • peníze.

1.1 Inflace

Pojem inflace slyšel zřejmě téměř každý. Ne všichni ale vědí, co se za tímto slovem skrývá. Pojem lze vysvětlit několika způsoby. Já volím názorné vysvětlení prostřednictvím snadného příkladu, který by měli pochopit všichni i bez předchozího studia dané problematiky. Inflace je definována jako „přirozené“ znehodnocování hodnoty peněz v čase.

Pro ilustraci uvádím následující příklad: do svého spořicího prasátka si ještě dnes odložte tisícikorunu a lísteček s poznámkou, co byste si za tuto sumu mohli nyní pořídit. Přesně za rok pokladničku vyberte a jděte do obchodu si koupit vše podle seznamu. S největší pravděpodobností budete muset k nákupu několik korun přidat, neboť se cena mezitím trochu změnila směrem nahoru. Ještě podotýkám, že situace, kdy je některá z věcí ve slevě, neplatí.

Skvělým ukazatelem inflace jsou rohlíky. Když jsem v červnu 2011 dokončoval svou první knihu – Spořit nebo investovat – stál rohlík v mém oblíbeném obchodě 1,90 Kč. Na začátku června 2012 vyšel stejný, 43gramový tukový rohlík, přesně na 2,00 Kč. Cena se mezitím zvýšila o deset haléřů, což v procentním vyjádření znamená pět procent. Meziroční inflace se zvýšila sice jen o procenta tři, což vychází na šest haléřů, ale cena rohlíku se zaokrouhlila, protože haléře se v posledních dvaceti letech nepoužívají.

Působení inflace si můžeme ukázat i na příkladu úrokové sazby. Řekněme, že roční inflace je ve výši přesně dvou procent. Pokud bude úroková sazba na vašem spořicím účtu nižší, peníze vám znehodnotí inflace, bude-li sazba vyšší, dokázali jste peníze „ubránit“ proti neviditelnému banditovi. Neradujte se však předčasně, neboť kromě působení inflace musíte ještě počítat s dalšími náklady, jako jsou případné poplatky a všudypřítomná srážková daň, kterou za vás odvede banka či kampelička.

Inflaci zjišťuje a měří Český statistický úřad (ČSÚ). Ten vychází ze sledování cenových indexů. Mezi nejznámější patří deflátor hrubého domácího produktu, index spotřebitelských cen a index cen výrobců. My si stručně probereme zejména druhý index.

Index spotřebitelských cen srovnává ceny zboží a služeb v časovém horizontu. Používá při tom metodu vybraného koše reprezentativních výrobků a služeb, ve kterém je zhruba 700 položek. V tomto koši můžete nalézt vybrané druhy potravin, ale i nepotravinářského zboží a služeb, které běžně využíváte ve svém životě. Všechny položky jsou pravidelně sledovány a vyhodnocovány. Na základě pohybu cen se pak určuje, jestli jsou peníze v národní ekonomice znehodnocovány inflací, anebo na ně působí deflace, což je opak inflace, a hodnota peněz se naopak zvyšuje. Deflace ale ekonomice příliš neprospívá, takže je lepší alespoň mírná inflace.

Inflace se ještě dělí do dalších podkategorií, jako je pádivá inflace, cyklická inflace a hyperinflace.

Inflace se pro snazší účely vyjadřuje na roční bázi. ČSÚ však poskytuje údaje o inflaci měsíčně, byť s drobným zpožděním. Vše si názorně ukážeme na dalším příkladu.

Předpokládejme, že roční míra inflace činí 3 procenta. Abyste ji překonali, budete muset najít takový finanční instrument, který vám ročně přinese 3,6 procenta. Selský rozum sice napovídá, že by vám měl stačit tříprocentní výnos, jenže nepočítá s případným zdaněním a poplatky.

Aby hodnota peněz neklesala, je žádoucí je ukládat tam, kde výnos z vkladu překoná inflaci a současně i srážkovou daň. To za předpokladu, že své peníze spoříte.

Složení spotřebního koše

Do spotřebního koše Českého statistického úřadu je zařazeno 700 položek z oblasti potravinářského a nepotravinářského zboží a služeb.

Do potravinářského zboží patří: potraviny, nápoje, tabák.

Do nepotravinářského zboží patří: odívání, nábytek, potřeby pro domácnost, drogistické a drobné zboží, zboží pro dopravu a volný čas, zboží pro osobní péči aj.

Do služeb patří: opravárenské služby, služby z oblasti bydlení, provozu domácnosti, zdravotnictví, sociální péče, dopravy, volného času, vzdělávání, stravování a ubytování, osobní péče a služby finanční.

Zdroj: Spořit nebo investovat, str. 40., 2011, Grada Publishing, Praha

Hrozivá inflace

Inflaci si však můžete představit i jiným způsobem. Představte si situaci, že jste na spořicí účet u České banky vložili 100 000 korun. Banka vám nabízí zhodnocení peněz o dvě procenta ročně. Úroky se připisují jednou ročně a jsou rekapitalizovány. Za třicet let se vám tak na účtu objeví 181 000 korun. Podotýkám, že z výnosů nebyla strhávána srážková daň. Pokud by výnosy byly úročeny 15procentní srážkovou daní, najdete za tři dekády na spořicím účtu 165 000 korun.

Pakliže by byla po celých třicet let průměrná hodnota inflace dvě procenta, bude částka 165 000 korun po zdanění odpovídat dnešním sto tisícům. Bude-li inflace tři procenta, reálná hodnota peněz se sníží.

1.2 Finanční rezerva

Vytvořením finanční rezervy můžete během života předcházet situacím, které přicházejí nečekaně, ale dají se alespoň trochu předvídat. Máte-li standardně vybavenou domácnost, hrozí riziko, že se zcela samovolně porouchá lednička nebo pračka, jenž jsou pro základní provoz domácnosti klíčovými pomocníky. Podobně na tom budete i vpřípadě, že jste závislí na osobním automobilu, kterým se přepravujete do zaměstnání a vozíte děti do školy.

Obdobná situace může nastat i tehdy, budete-li chtít zaplatit nějaký neplánovaný výdaj. Kromě náhlé poruchy domácího spotřebiče to může být například nečekaný doplatek za energie nebo třeba úhrada škody způsobená vaším psem či nezbedným potomkem, pokud proti těmto situacím nejste chráněni pojistkou.

V kostce jsem se snažil vyjmenovat alespoň základní situace, ke kterým v běžném lidském životě dochází. Nehledě na to, že něco jde do určité míry předpovídat (třeba dosloužení stařičké ledničky) a očekávat. Abyste zajistili plynulý provoz domácnosti, je zapotřebí porouchané spotřebiče nahradit novými. K tomuto úkonu jsou zapotřebí peníze. Ty můžete mít uložené někde na účtu, anebo si je půjčit. I když druhou možnost nezavrhuji, není příliš moudré vše řešit úvěry. Byť se říká, že přiměřeně vysoké dluhy vás nutí k pracovní aktivitě. Jenže dluhy neřeší financování nenadálých situací v případě, že jste bez pravidelného příjmu.

Proč mít rezervu?

Porouchaná lednička však není jediným důvodem, proč si vybudovat finanční rezervu. Ta se vám může hodit i tehdy, sejde-li se vám během krátkého období více plateb, jenž musíte do určitého data splatit. Často tak jde o platby hrazené jednou za rok, jako je například daň z nemovitostí, pojistné, doplatky za spotřebu energií, otopu, vodného a stočného. Nehledě třeba na zaplacení dovolené nebo obnovení vybavení bytu.

Nejzásadnějším důvodem, proč mít alespoň nějaké peníze stranou, je ztráta zaměstnání či ukončení podnikání, čili výpadek hlavního příjmu.

Jak na finanční rezervu

Vytvořit si odpovídající finanční rezervu je vhodné na základě dvou hledisek. První hledisko se zabývá její výší, jež je závislá na násobku pravidelných měsíčních výdajů. Druhým hlediskem je pak to, v jaké životní fázi se aktuálně nacházíte. Zcela jinak budete přistupovat k finální výši rezervy v situaci, kdy jste svobodní, nezadaní a bez závazků, jinak pak třeba tehdy, pořídíte-li si větší úvěr, a zcela odlišně potom v době, kdy máte sjednaný hypoteční úvěr, partnerku (partnera) na rodičovské dovolené a čelíte ztrátě zaměstnání.

Abyste dovedli svou finanční rezervu do absolutní dokonalosti, je vhodné ji kombinovat s patřičným pojištěním. Zejména pak proti invaliditě, následkům úrazu a pro případ smrti vašé či vašeho partnera/partnerky.

Projděme si všechna hlediska a předvídatelné situace ještě jednou a podrobněji.

Finanční rezerva – základní mód

Finanční rezervu pro svobodné a nezadané lidi, kteří nemají žádný závazek v podobě úvěru či malých nezbedníků, označuji jako základní mód. V této životní situaci nikoho neomezujete a neohrožujete jeho životní standard v případě, že u vás dojde k nenadálému výpadku v příjmech, když ztratítezaměstnání, porouchá se vám plechový miláček anebo odejde lednička do věčných lovišť.

Pro single, případně lidi, kteří mají vztah s partnerem, který je na tom podobně (bezdětný a bez závazků), stačí obvykle rezerva v podobě tří měsíčních výdajů.

Jestliže nejde o příliš horentní sumu (například nižší řády desítek tisíc korun), můžete peníze ponechat na osobním účtu, případně je lze odložit na spořicí účet.

Pokud jsou vaše průměrné měsíční výdaje třeba 15 000 korun, měla by pohotovostní finanční rezerva činit jejich trojnásobek což je 45 000 korun.

Spořicí účet a finanční rezerva

Ruku v ruce s finanční rezervou jdou i spořicí účty. Mnozí finanční odborníci, včetně mě, vám doporučí, abyste si volné peníze odložili na spořicí konto. Abyste splnili podmínku rychlé disponibility s penězi, doporučuji zvolit takový spořicí účet, který není zatížen výpovědní lhůtou. Některé banky a družstevní záložny si neustále pletou rozdíl mezi spořicím účtem a termínovaným vkladem a jsou vám schopny nabídnout standardní termínovaný vklad, přejmenovaný na spořicí účet.

Mít rychle peníze k dispozici znamená, že je máte na svém osobním účtu do dvou pracovních dnů. I když v Česku platí (a vlastně v celé Evropské unii) pravidlo D+1, tedy že banky a záložny musejí převést peníze do druhého pracovního dne, občas se může vloudit chybička a platba se zdrží.

Výhodou spořicího účtu je rovněž to, že není zpoplatněn, jako je tomu u řady osobních účtů, a zároveň vykazuje o dost vyšší úrokovou sazbu. Rozdíl mezi běžným úročením osobního účtu ve výši 0,05 procenta a třeba dvěma procenty u spořicího účtu je na první pohled jasný. Nehledě na to, bude-li inflace například tři procenta, úroková sazba na spořicím účtu ji tak alespoň z poloviny odmaže (část peněz stejně ztratíte srážkovou daní).

Single s finančními závazky

Pořídili-li jste si kromě domácího mazlíčka ještě nějaké finanční závazky, jako je třeba spotřebitelský úvěr nebo hypotéka, měla by být vaše finanční rezerva vyšší. V případě finančních potíží můžete vsadit na odložení splátek nebo změnu splátkového kalendáře. Ne vždy se vám však podaří vyjednat si ve zhoršeném osobním finančním výhledu nějaké schůdné podmínky. Zejména pak za předpokladu, že vaše úvěrová minulost není zrovna růžová. V tomto případě by vaše finanční rezerva měla činit od tří do šesti měsíčních průměrných výdajů.

Ženatý se závazky

Titulek pro tuto pasáž jsem si vypůjčil od stejnojmenného amerického seriálu. Když si pořídíte rodinu, budete potřebovat kromě finanční rezervy i kvalitní pojištění.

Pokud se dostanete do finančních těžkostí jako single, budete se muset uskrovnit. Jestliže máte rodinu, bude uskrovnění o dost těžší. Na tuto situaci je třeba pamatovat včas a vytvořit si dostatečnou finanční rezervu. Ta by měla odpovídat alespoň šestinásobku měsíčních výdajů. Bude-li rezerva vyšší, nic tím nezkazíte. Peníze můžete mít uložené kromě spořicího účtu i na termínovaném vkladu s odpovídající výpovědní lhůtou, abyste je mohli bez sankcí čerpat.

Jste-li vdaná či ženatý a máte jedno a více dětí, ale žádný dluh, měla by vám stačit finanční rezerva ve výši trojnásobku výdajů. Zde je nutné zmínit, že rezerva by měla odpovídat ekvivalentu čtvrtletních průměrných výdajů za celou domácnost. Máte-li společný účet je to o něco jednodušší, neboť vidíte, s kolika penězi aktuálně lze disponovat. S oddělenými účty je to více o důvěře mezi partnery. Jste-li zodpovědnější (případně podezřívavější) držíte rezervu za celou domácnost. Pokud tak činí i váš partner, máte problém v komunikaci, ale o tom tato kniha není. Na řešení této situace by měla stačit krátká debata, vyhledání finančního poradce, případně návštěva manželské poradny.

Pokud si však pořídíte potomka a jeden z jeho rodičů se bude rekreovat na mateřské/rodičovské dovolené, měla by finanční rezerva činit již zmíněný šestinásobek měsíčních výdajů. Výše rezervy je daná i tím, jestli máte nějaký úvěr. Jde-li o hypotéku, kdyvám v případě nesplácení hrozí ztráta střechy nad hlavou, mějte rezervu vyšší než je šest měsíčních výdajů. Lepší je ztrácet část hodnoty peněz na špatně úročeném spořicím účtu než bydlet pod mostem.

Vyživovací povinnost

Vyživovací povinnost máte nejen vůči potomkům, které jste si v průběhu dosavadního života pořídili, ale i vůči rodičům nebo prarodičům. Může se relativně lehce stát, že vaši rodiče přestanou mít dostatek peněz k zajištění vlastní životní existence, a bude na vás je odpovídajícím způsobem zajistit. Totéž platí i o vašich prarodičích. Jestliže dopředu víte, že vás čeká tato povinnost, můžete se na ní připravit. Vyživovací povinnost vůči rodičům či prarodičům není široké veřejnosti příliš známá. Ani já sám jsem o této povinnosti neměl až do rešeršování podkladů pro tuto publikaci žádné ponětí.

Proč se finanční rezerva počítá z výdajů?

Na tomto místě si jistě říkáte, proč se finanční rezerva počítá z výdajů. Je to prosté. Výdaje ovlivňují nejvíce vaše peníze. Občas se lze setkat s doporučeními, že pro vybudování finanční rezervy je vhodné vycházet třeba z pětinásobku měsíčního příjmu. Jenže v okamžiku, kdy máte příjmy o dost vyšší než výdaje, ztrácíte zbytečně část výnosu z peněz, které byste mohli uložit či investovat výhodněji. Navíc výdaje se dají lépe korigovat než příjmy. Omezit výdaje za zbytečnosti je pro řadu lidí mnohem jednodušší a rychlejší, než své příjmy během krátké doby navýšit. Jde o to, že často jediným příjmem pro drtivou většinu lidí je jejich plat či mzda.

Výdaje tak mají pro optimalizaci finančních prostředků v osobním či rodinném rozpočtu vyšší vypovídací hodnotu o vaší schopnosti hospodařit penězi než skutečnost, kolik peněz dokážete vydělat. Máte-li výdaje vyšší než příjmy a nejedná se o krátkodobé výkyvy, hospodaříte s největší pravděpodobností špatně.

Děti vylétly z rodného hnízda

Nacházíte-li se v situaci, kdy potomstvo již žije vlastním životem a není na vás finančně závislé, máte celkem dvě možnosti, jak upravit výši finanční rezervy. První z nich je, že pokud nemáte žádné úvěry, můžete se vrátit do svých mladých let a pohotovostní finanční rezervu snížit na trojnásobek měsíčních výdajů. Pokud splácíte hypoteční úvěr, není na škodu být zajištěn pro případ nečekané události na šestinásobek měsíčních výdajů.

Finanční rezerva a podpora v nezaměstnanosti

Významným faktorem, který ovlivní výši vaší finanční rezervy, je i podpora v nezaměstnanosti, kterou můžete získat v případě ztráty zaměstnání. Zde je nutné upozornit na skutečnost, že podpora může mít dvojí výši. Závisí to na tom, jestli úřadu práce dodáte potřebné podklady ke zjištění vašich předchozích příjmů či nikoliv. Pokud zvolíte druhou možnost, získáváte o dost nižší podporu v nezaměstnanosti než v prvním případě.

Podpora v nezaměstnanosti se vypočítává na základě zprůměrování vašich předchozích čistých příjmů. Pro první dva měsíce činí šedesát pět procent vašeho platu, nejvýše to může být 13 761 korun. Tato suma odpovídá hrubé mzdě necelých 28 000 korun, což je o trochu více, než průměrná mzda v době psaní této knihy. Máte-li vyšší plat, podpora se zastaví na výše uvedeném čísle. Jestliže máte řádné zaměstnání, avšak o dost vyšší příjmy a zároveň s tím i třeba splácíte hypotéku, může být trochu složitější vybudovat si rezervu o velikosti od tří do šesti průměrných měsíčních výdajů. Můžete vyjít z možnosti získání podpory v nezaměstnanosti. Ve finále tak budete potřebovat uspořit nižší sumu peněz. Proč to píšu? Vybudovat si rychle a z ničeho finanční rezervu je vesměs nemožné. Jde o záležitost na dobu dlouhou nejméně jeden rok.

Průměrná výše rezervy

Podle průzkumu s názvem Svět spoření, za kterým stojí ING Bank, se během prvního čtvrtletí 2012 zjistilo, že průměrná tuzemská domácnost by ze svých rezerv vyžila dva měsíce a osmnáct dnů. Ze zmíněného výzkumu navíc vyplynulo, že lidé jsou v případě nepříznivé finanční situace schopni omezit své běžné měsíční výdaje až o čtvrtinu. To znamená, že máte-li výdaje nižší než příjmy, měli byste být schopni vyžít i s nižší rezervou, než kterou máte aktuálně k dispozici.

Právě podle již zmíněného průzkumu jsou průměrné pravidelné výdaje české domácnosti 23 127 korun a průměrná výše úspor pak 97 851 korun.

1.3 Životní plánování

Jistě jste viděli filmy slavné české trilogie „Jak básníci přicházejí o …“. V jednom z těchto snímků je zachycena situace, jak jedna z postav plánuje svůj život na deset let dopředu. Byť to v tomto snímku působí groteskně, onen protagonista jednal ryze pragmaticky. Kromě naplánování dovolené, koupě automobilu a vyřešení bydlení přistoupil zodpovědně i k pořízení potomků. Děti jsou sice největší životní radostí, avšak také největším závazkem, kterého se nelze tak snadno zbavit.

Přistupujete-li k životu odpovědně, měli byste pečlivě zvážit zejména pracovní kariéru, bydlení, partnerské vztahy a potomstvo. Tyto události budete řešit zejména mezi 20. až 40. rokem života. Po uplynutí této doby přichází u většiny lidí dlouhé období, kdy přestávají plánovat. Plánují maximálně to, kam pojedou na letní a zimní dovolenou.

Kdy lidé plánují zajištění na stáří?

Z průzkumu Poštovní spořitelny vyplynulo, že drtivá většina lidí začíná přemýšlet o zajištění na stáří po dosažení 55. roku života. To je pozdě. V tomto věku je vhodné začít spíše přemýšlet nad tím, jak opouštět investiční pozice a poohlížet se po uchování již dosažených úspor. Leč nepředbíhejme.

Magická první výplata

Odpovědná příprava na stáří by měla začít v okamžiku získání vaší první výplaty. Nejenže po jejím obdržení uspořádáte pro své přátele večírek, kde alespoň desetinu utratíte za pohoštění, nýbrž i část výplaty odložíte na stáří. Možná to zní příliš divně, ale jako první co byste měli vyřešit, je právě alespoň hrubý nástin vaší budoucí penze. Tím, že je v České republice zaveden průběžný důchodový systém není nikdy jisté, jaké podmínky budou platit za pět, deset let. Máte-li do důchodu 30 a více let, je lepší předpokládat, že váš důchod bude připomínat almužnu.

Odpovědná příprava dalšího života by se měla odehrávat v režii před a po prvním platu. Jakmile začnete pracovat, měli byste kromě přemýšlení nad bydlením, partnerským životem a návštěvou čápa také zvážit, jak a do čeho začít ukládat peníze, kterými si jednou zpříjemníte podzim života.

Než přiletí čáp aneb Děti stojí peníze

Potřeba plánování rodiny má důležitý dopad na vaši kapsu. Z médií občas vypadne nějaký kalkul ohledně toho, na kolik peněz vás vyjde jeden potomek. Aktuální suma, na kterou vás vyjde jeden nezbedník, je okolo dvou milionů korun. Je to počítáno od narození až do doby, než se za potomkem zaklapnou dveře, a vy se tak vrátíte k původnímu způsobu života. Za dva miliony korun si můžete pořídit třeba dva terénní automobily střední třídy nesoucí označení SUV. Podobně je to i s pořízením nemovitostí a dalšími statky.

Potomek zkrátka stojí peníze. Kromě toho ještě plno času a sebeobětování. Potomstvo představuje jeden z důležitých vlivů na vaše spokojeně prožité stáří. Dlouhodobý model, který přetrval věky, je stav, když se junioři starají o své rodiče. Tento benefit přicházející s časem je pomyslným výnosem, který je ve vztahu rodič – potomek asi nejdůležitější.

Ještě předtím, než na vaše dveře zaklepe čáp s uzlíkem plným překvapení, byste měli počítat. Nemusíte si hned brát dvoumilionový úvěr, ale spíše rozmyslet, jestli na juniora budete mít peníze.

Příchod čápa tak bude znamenat snížení vašich příjmů o jeden plat na nejméně dva roky. S tím souvisí i situace, kdy pracující člen rodiny (je jedno, zda-li je to muž či žena) bude pro druhého celou rodinu klíčový z hlediska zajištění příjmu. Kromě prvotního zajištění v podobě potřebné finanční rezervy pro režim rodina, zvažte sjednání životního pojištění, anebo jeho úpravu.

Čas od času se přihodí, že oba manželé v rámci snižování výdajů provedou ve svém životním pojištění změny v pojistném plnění. Ten z partnerů, který se stará o potomka, si sníží rozsah pojistné ochrany přesně podle toho, kolik peněz získá na výplatě mateřské a rodičovské. Zde je nutné si uvědomit, že snížení pojistných limitů může být otázkou tisícikorun ročně, za které ztratíte třeba dvě třetiny předchozího plnění. Při maximální možné výši rodičovské můžete za dva roky získat okolo 265 tisíc korun, tj. 11 tisíc měsíčně. Při předchozím pojistném limitu ve výši 900 tisíc korun (trojnásobek ročního příjmu 300 tisíc korun), je rozdíl placený na pojistném a velikosti pojistné ochrany skutečně vysoký.

Dokážete-li vyžít z jednoho platu a sociálních dávek v mateřství, nestojí vám nic v cestě k pořízení juniora. V opačném případě se řítíte do finanční pasti. Je-li potomek na cestě, můžete provést potřebné kroky vedoucí k jeho záhubě, případně se pokusit zvýšit váš příjem či vyřešit stávající finanční situaci apod. Řešení je většinou více, jen je nutné je umět všechny plně využít tak, abyste byli plně spokojeni.

Produktové portfolio podle věku

Ještě předtím, než si domů pozvete finančního poradce, byste měli mít jasno v produktovém portfoliu. Samotný výčet sjednaných finančních produktů ještě nic neznamená. Důležité je jeho namíchání podle vašich aktuálních potřeb a budoucích cílů. Škála produktů by měla odpovídat vašim životním etapám, finančním možnostem a plánovaným cílům. Během vašeho putování životem byste měli míjet milníky, které vám potvrzují správnost vašeho počátečního záměru a jeho průběžnou aktualizaci.

Čím jste mladší, tím snáze se vám bude měnit váš finanční cíl. S věkem tato výhoda klesá a s přicházejícím stářím jde o zbytečný hazard.

Do věku dosažení vaší plnoletosti jste možná měli studentský osobní účet, případně bylo na vaše jméno sjednané stavební spoření či vkladní knížka. Po dosažení věku 18 let se vám brána do finančního světa otevřela naplno. Po překonání tohoto věku již nejste závislí na něčí vůli, jedinými kritérii tak bude kromě vaší momentální finanční situace, zejména úroveň finanční gramotnosti a a vaše plánované cíle.

Osobní účet jako základ

Základem moderní správy osobních financí je osobní účet. Bez tohoto bankovního produktu si nelze představit život. Tedy alespoň o něco snazší život, oproti tomu, kdybyste měli veškeré peníze poschovávané na různých místech, jako třeba v květináčích, potrubí, ve slamníku anebo zakopané v hrnci na dvorku.

Pojištění osob a majetku

Máte-li příjem a osobní účet a vyřešili jste bytové potřeby, je na řadě řešit budoucnost. Na samém počátku stačí, když se zamyslíte nad tím, jaká rizika vám aktuálně hrozí a jaká by hrozit mohla. Je vhodné přemýšlet zejména o tom, „co by kdyby.“ Tak třeba: „Co by se stalo, kdybych spadl ze schodů a zlomil si obě nohy?“ nebo „Co bych dělal, kdybych se stal přeživší obětí autonehody?“ apod. Neuvažujte v jednoduchých souvislostech typu, když spadnu ze schodů, tak zavolám pomoc. To je automatické. Případně ji zavolá ten, kdo vás dříve či později najde. Stejně tak se vám dostane i ošetření. Spíše se zamyslete nad tím, co by to pro vás znamenalo z finančního hlediska. Na jedné straně jde o omezení příjmů, na druhé pak o zvýšené výdaje spojené s léčbou. Máte na to všechno peníze? Pokud ne, je vhodné si sjednat pojistku. Podobné je to i s pojištěním vašeho majetku jako je byt, dům, automobil, chalupa, chata, čtyřkolka apod. V této fázi využijete produkty od pojišťoven. Životní a neživotní pojištění si sjednáte jak pro sebe, tak i na váš majetek, či další členy vaší rodiny.

Finanční rezerva pro krátkodobé účely

Finanční rezerva je dobrá věc. Nebudu se na tomto místě příliš rozepisovat jak na ni, neboť jsem ji detailně zpracoval v kapitole Základní pojmy. Rezerva slouží pro překlenutí doby, kdy buďto nemáte dostatečně vysoký příjem, třeba v době nemoci, anebo tehdy, kdy máte vyšší vydání, než je obvyklé. Třeba nutná koupě nějakého domácího spotřebiče či platba za opravu porouchaného automobilu, jenž potřebujete k dopravě do zaměstnání.

Na tyto účely se dobře hodí spořicí účet. Peníze můžete mít i na osobním účtu. Vzhledem k tomu, že je nemusíte delší dobu, třeba několik měsíců či let, použít, je vhodný takový produkt, který je úročen a vklady na něm lépe odolají negativnímu působení inflace.

Úspory na auto, byt

Dalším typem finančních produktů jsou ty, které vám pomohu udržet hodnotu vašich peněz pro koupi automobilu nebo bytu. Do této skupiny spadají spořicí účet a termínované vklady. Jestliže víte, že za jeden dva roky vás čeká pořízení zánovního plechového miláčka, nebudete peníze ukládat do investic, které mohou být v době potřeby finančních prostředků na svých minimech. Váš plánovaný záměr by tak nemusel vyjít z prostého důvodu a to, že nebudete mít dostatečně velký objem peněz v daném okamžiku k dispozici.

Podobně na tom budete i tehdy, když plánujete odejít do důchodu a od onoho vytouženého data vás dělí deset a méně let. I v tomto případě je vhodné využít depozitní produkty pro uložení vašich celoživotních úspor.

Příprava na důchod

Konečně poslední cíl, na který budete odkládat po celý váš život peníze, je zajištění na stáří. V tomto případě platí, že celá finanční strategie se odvíjí od vašeho věku, aktuálních příjmů a toho, v kolika letech chcete odejít na penzi, a současně, jakou výši příjmů byste si v důchodu představovali. Čím jste mladší, tím máte oproti starším větší výhodu. Můžete odkládat menší částky a zároveň máte delší dobu, po kterou se můžete odpovědně připravit na podzim života.

Finanční produkty, které do této skupiny patří, jsou opravdu pestré. Patří sem spořicí účty, termínované vklady, stavební spoření, penzijní připojištění, otevřené podílové fondy, fondy životního cyklu, akcie, hypoteční zástavní listy, dluhopisy, investiční certifikáty. Není nutné mít od každého produktu jednoho zástupce, důležitější je namíchat si takový mix, který vám přinese v každé fázi vašeho života takový užitek, abyste ze svých peněz získali nejvyšší možné maximum.

1.4 Úrok

Úrok nebo též úroková sazba či úroková míra je nedílnou součástí zhodnocování peněz. Rovněž jde o nedílnou součást úvěrů a půjček. Úroky jsou závislé na čase, po který trvá vklad u vámi zvolené banky, družstevní záložny nebo stavební spořitelny. U ostatních finančních společností (investiční společnosti, penzijní fondy, pojišťovny) nejde o úroky, ale o výnosy.

Platí, že při zhodnocování peněz spořením, je dopředu známá úroková sazba. Ta se ale může v průběhu trvání vkladu měnit, neboť banky a družstevní záložny neustále flexibilně reagují na úrokové sazby České národní banky. Na některých vkladových produktech je od dané finanční instituce garance trvání úrokové sazby po celou dobu trvání vkladu. Tato situace však není běžná. Pro banky představuje fixace úroků na delší období určitou nejistotu.

Ačkoliv o půjčkách toho v této knize příliš nepadne, úrokové sazby se používají i při půjčování peněz. Na samém začátku půjčky většinou víte, jak vysoký úrok budete bance, nebo jiné finanční instituci, která vám půjčila, platit. I když je úroková míra u půjček relativně důležitá, mějte na paměti, že klíčový je ukazatel RPSN (roční procentní sazba nákladů). RPSN vám tak v jednom čísle sdělí, kolik peněz ročně zaplatíte navíc. Do tohoto ukazatele jsou kromě úroků zahrnuty i další náklady a poplatky spojené s vedením úvěru.

Úroky mají v obou případech – při zhodnocování i půjčování peněz – svůj nesporný význam. Přesně víte, jak vysoký „výnos“ získáte za předem dané období. Úrokové sazby se udávají nejčastěji na roční bázi, u které se používá zkratka p.a. (tj. per annum, za rok). Peníze si však můžete odložit i na kratší období. Třeba na pololetí, čtvrtletí, měsíc nebo den. Úrokové míry jsou důležité vesměs u termínovaných vkladů, které si můžete sjednat s fixací dlouhou od jednoho dne až do pěti let. Banky a družstevní záložny veškeré úrokové sazby na těchto vkladech označují právě zmíněnou zkratkou p.a.

Jednoduché, složené a kombinované úročení

Aby to nebylo tak snadné, můžete se v rámci spořicích produktů setkat i s několika typy úročení. Standardně se na spořicích účtech a termínovaných vkladech používá jednoduché úročení. V podstatě to znamená, že výnos v podobě úrokové sazby se nepřičítá k jistině. V opačném případě by šlo o složené úročení. Zde se úroky připisují k jistině. Tomuto způsobu se někdy rovněž říká rekapitalizace výnosů. Zatímco u jednoduchého a složeného úročení se vychází z celých období, například z roků, u kombinovaného úročení se počítá s dobou, která trvá třeba dva a půl roku.

Ve všech typech úročení se vychází ze tři proměnných, kterými jsou: jistina (vklad), úroková sazba a délka období. Úroková sazba se standardně udává za rok a to i u vkladů v délce trvání kratší než jeden rok.

Příklady úročení

Pro snazší pochopení fungování jednotlivých typů úročení je vhodné vše uvést na několika příkladech. Výchozí částka je 100 tisíc korun. Roční úroková sazba pak činí dvě procenta. Tento úrok lze získat na několika spořicích účtech. Pro zjednodušení nebudeme počítat se srážkovou daní.

Jednoduché úročení – jeden rok

U jednoduchého úročení je vzorec jednoduchý. Vychází se z jistiny a úrokové sazby za rok.

Vzorec by pak vypadal následovně:

Úrok = vklad × úroková sazba × čas/100

Po dosazení podle výše uvedených parametrů:

Úrok = 100 000 × 2 × 1/100 = 200 000/100 = 2 000 Kč

Roční úrok ze sumy sto tisíc při dvouprocentním úročení jsou dva tisíce korun. Po uplatnění patnáctiprocentní srážkové daně z výnosu by daň činila 300 korun a vlastní výnos pak 1 700 Kč.

Složené úročení – pět let

Naproti tomu při pětiletém složeném úročení bude konečný výnos vyšší. A to i přes to, že během této doby bude docházet k průběžnému zdanění.

Vzorec pro složené úročení může vypadat třeba takto:

Složené úročení = (počáteční jistina + úroková sazba/100) × doba splatnosti

Po dosazení pak získáme výsledek:

Složené úročení = (100 000 + 2/100) × 5 = 110 408 Kč

Nutno podotknout, že tato suma je před zdaněním. Potažmo v průběhu celého pětiletého spořicího cyklu nebyly výnosy zdaňovány.

Kombinované úročení

Při kombinovaném úročení se vychází z předpokladu, že roční úroková sazba se nevztahuje na celé období vyjádřené v letech, ale třeba na dva a půl roku. Tento způsob se oproti výše uvedeným příliš často nepoužívá.

Složené úročení je vhodné zejména pro ty, kteří potřebují uložit své peníze na předem známé období, aniž by s jistinou jakkoliv nakládali, a zároveň nemají zájem o čerpání úroků. V praxi lze tímto způsobem držet v konzervativní podobě finanční rezervu na stáří. Při zvolení vhodného termínovaného vkladu máte jistotu, že reálná hodnota peněz odolá působení inflace, daním a poplatkům.

Znalost jednoduchého a složeného úročení můžete využít například při výběru spořicího účtu. Při vložení dostatečně vysoké jistiny můžete poznat rozdíl měsíčně anebo čtvrtletně připisovaných úroků. U částek ve výši nižších statisíců korun je úročení na měsíční nebo kvartální bázi relativně zanedbatelné.

1.5 Výnos

Výnos a úrok jsou do určité míry synonyma, ale je vhodné uvést i drobný rozdíl mezi nimi. Zatímco úroková sazba je dopředu známá, výnosy se stanovují až zpětně. Výnosy jsou charakteristické zejména pro penzijní fondy, investiční společnosti nebo pojišťovny. Tyto instituce pracují stejně jako třeba banky nebo stavební spořitelny či kampeličky s procenty a zkratkou p.a. Oproti bankám však nemohou garantovat (v některých případech mohou, ale o tom dále) výnos.

Veškeré informace, které investiční společnosti a pojišťovny sdělují, jsou založené na průměru zpětné výkonnosti. Nejčastěji pak ještě na alespoň několikaleté bázi. To proto, že uváděním například pětileté výkonnosti se vizuálně lépe rozpustí případná ztráta, která investici v onom období znehodnotila.

Sporoinvestiční hybridy

V bankovní nabídce lze nalézt i takové finanční produkty, které kombinují jak jistotu úrokové sazby, tak i výnosy. Nejčastěji jde o hybridní termínované vklady, které část jistiny zhodnocují tradiční cestou a část vkladu úročí předem známou úrokovou sazbou. Druhá část vkladu je investována, nejčastěji do zajištěných otevřených podílových fondů, kde máte garantováno, že na konci investičního horizontu získáte kromě vložených finančních prostředků také minimální výnos.

1.6 Další neméně důležité pojmy

Procenta a procentní body

Nedílnou součástí osobních financí je základní povědomí o rozdílu mezi procenty a procentními body, potažmo jejich metodice při výpočtu.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zajištění na stáří.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.