Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Helena Hošková

Batika
malování voskem

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
jako svou 4788. publikaci

Odpovědná redaktorka Jana Minářová
Sazba a grafická úprava obálky Marcela Veličková
Texty MA Helena Hošková
Fotografie na obálce a v textu MA Helena Hošková

Počet stran 64
První vydání, Praha 2012
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorem ověřeny, přesto za ně nelze převzít odpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

© Grada Publishing, a.s., 2012

ISBN 978–80–247–3660–0

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8001-6 pro formát PDF
ISBN 978-80-247-8002-3 pro formát EPUB

úvod

Milá čtenářko, milý čtenáři,

tato tenká knížka vám odkryje tajemství nádherné techniky batikování voskem, letmo vás zasvětí do historie tohoto umění zdobení textilií, jehož kolébkou je ostrov Jáva v daleké, exotické a sluncem provoněné Indonésii. Seznámí vás s tradičními vzory, materiály a technikami, ale také s postupy zcela moderními. Prozradí vám, jak a čím nahradit tradiční materiály a pomůcky, které jsou v našich krajích těžko dostupné. Provede vás

základními postupy od těch nejjednodušších, vhodných pro úplné začátečníky nebo děti, až po ty nejnáročnější techniky. Fotografie dokumentují nejen jednotlivé pracovní postupy, ale také vám představí tradiční motivy, materiály a pomůcky.

Helena Hošková

Dívka s medvídkem

Ukázka několika tradičních motivů a vzorů z oblasti centrální Jávy a sultanátu

Současná autorská Indonéská batika

Ukázka současné batiky – obrácený postup barvení od tmavé po světlou

Současná batika

Batik

Pod pojmem batika se většině z vás jistě vybaví především v Čechách velmi rozšířené barvení textilií pomocí vyvazování nebo šití. Batik ale v pravém slova smyslu znamená zdobení textilií pomocí vosku, který slouží jako tzv. rezerva, tj. nanáší se na podklad jen pro to, aby se jím nakreslený vzor nezabarvil.

Označení batik se používá nejenom pro hotovou látku, ale i proces vzorování textilií pomocí horkého vosku a barev. Tento princip využívající rezervy se v našich zeměpisných šířkách uplatňuje například při zdobení kraslic nebo při výrobě světoznámého českého modrotisku.

Batikování je tradiční javánská technika, která byla 2. října 2009 prohlášena organizací UNESCO národním nehmotným kulturním dědictvím Indonésie.

Skládaná batika, tzv. tie dye, barveno přírodními barvivy

Vosková rezerva nanesená na plátno pomocí měděného razítka

Práce s cantingem

Batikování je velmi náročný a zdlouhavý proces, který vyžaduje velkou zručnost. Samotné slovo batik vzniklo složeninou javánských slov amba = psát a titik = tečka. Nejvíce ceněný je tzv. Batik Tulis (tulis = psát), ručně malovaný batik, při kterém se vosk na látku nanáší pomocí nástroje canting (čti čanting), měděné nádobky s bambusovou rukojetí. Do této speciální nádobky se nabírá roztavený vosk, který trubičkou vytéká ven. S pomocí tohoto nástroje je možné na podklad doslova psát a vytvářet tak neuvěřitelně jemné vzory.

Batika na dřevě, Topeng – maska, umělecký suvenýr inspirovaný tradičními rituálními maskami

Cantingy mají různé průměry; jsou tenoučké na drobné tečkování, střední na kresbu tenkých linií a také silnější o průměru až 3 mm na nanášení vosku na větší souvislé plochy.

Při malování voskem je velmi důležitá jeho teplota. Pokud je vosk nedostatečně zahřátý, ucpe trubičku nebo se nevpíjí do látky, pokud je naopak příliš horký, vytéká nekontrolovatelně ven. Na Jávě, kde je technika malování voskem propracovaná k úplné dokonalosti, se používají tři typy vosků s odlišnými vlastnostmi a tudíž s jinými možnostmi využití. Prvním z nich je velmi elastický, okrově zabarvený lilin, který svým vzhledem připomíná náš včelí vosk a používá se na kresbu linií nebo tečkování. Druhým běžně používaným voskem je bílý nebo nažloutlý parafin, který snadno praská a vytváří tak typické mramorování, pro které je javánský batik ve světe tak oblíbený. Posledním typem vosku je tzv. lilin cokelat, jehož elasticita je velmi vysoká a nepraská ani při manipulaci během barvení ani při úmyslném lámání. Dokonale chrání podklad před vniknutím barviva, a proto se jím zakrývají plochy, u kterých je efekt prasklinek nežádoucí. Po nanesení první vrstvy vosku se látky barví ve vodní lázni a po uschnutí se proces voskování a barvení opakuje až do chvíle, kdy je dosaženo požadovaného množství barev a odstínů. V poslední fázi se vosk z látky odstraní vyvařením ve vodní lázni.

Vzory se v Indonésii dědí z generace na generaci. Někteří mistři je malují dokonce rovnou voskem na látku, aniž by si je předem nakreslili tužkou. Vosk se na látku nanáší z obou stran, a tak u výsledné látky není možné odlišit rub od líce. Takové batiky jsou velmi drahé a jejich výroba trvá několik týdnů ba i měsíců. Cena tzv. Kain Panjang, látky o rozměru 102 × 225 cm se pak pohybuje řádově ve stovkách dolarů. (pozn. Kain panjang = dlouhá látka, pruh látky daného rozměru, který se nosí omotaný okolo těla – sarung nebo je určený k výrobě batikových oděvů).

Batikování razítkem

V polovině 19. století se v souvislosti se zvyšující poptávkou po batikových látkách a oděvech velmi rychle rozšířila nová technika batikování pomocí měděného razítka, která podstatně zrychlila výrobu a zpřístupnila batik širším vrstvám obyvatelstva. Samotné batikovací razítko je malým uměleckým dílem, které si můžete na Jávě pořídit jako suvenýr na každém větším trhu.

Batikovací razítka jsou sama o sobě uměleckým dílem

Vývoj se žene nezadržitelně kupředu a také pro velký zájem o batikované látky se dnes k výrobě používají zcela moderní technologie, jakými jsou například sítotisk nebo tisk pomocí počítače.

Batiková látka vyrobená pomocí průmyslového tisku

Barvení textilií pomocí voskové rezervy má více než tisíciletou tradici. Nejstarší nálezy zbytků batikovaných látek jsou datovány kolem 4. století před naším letopočtem do oblasti Egypta. Tato technika však byla rozšířená také v Číně a Japonsku a důkazy o znalosti batikování nacházíme také v Nigérii, Senegalu, Malajsii, Srí Lance, Ázerbájdžánu atd.

Nejjemnější batikové vzory však vznikaly právě na Jávě, a to díky již zmíněnému nástroji canting, který byl vyvinut ve 12. století na východě tohoto, dnes nejlidnatějšího, ostrova Indonésie. Batik je úzce spjat s náboženstvím a rituály. Motivy mají hlubokou symboliku a mnoho různých funkcí např. usmiřují duchy, přinášejí úspěch a štěstí a jsou také znakem společenského postavení. Batik byl původně určený pouze pro členy javánské královské rodiny a ještě dnes sultán dohlíží na produkci batikovaných látek, které vznikají v dílnách kolem jeho paláce – kratonu.

Člen javánské královksé rodiny v batikovém oděvu (zdroj: ROOJEN, P., Batik Design, Amsterdam, The Pepin Press, 1993)

Batikové oděvy jsou považovány téměř vždy za vkusné. Nosí se při každé slavnosti a v některých úřadech a státních institucích fungují jako uniforma. Důležitý je ale správný výběr vzoru, například Batik Kelengan – dvoubarevný vzor, většinou modro-bílý nebo černo-bílý, který Javánci nosí při svatebních ceremoniích, slouží u příslušníků čínské menšiny jako smuteční oděv.

Na vývoj motivů měl a má také vliv styl života v daném regionu, flora a fauna nebo intenzivní kontakty s cizími kulturami. Po celé Indonésii je velké množství center výroby batikových látek, mezi nejčastěji zmiňovaná patří města Yogyakarta a Surakarta ve střední části ostrova Jáva. Batik z těchto oblastí je typický svou střídmou barevností, kde převládá krémová, hnědá a modrá. Významnými centry jsou také města Cirebon, Pekalongan, Lasem a Tuban, ležící na severním pobřeží Jávy, které bylo pod silným vlivem přistěhovalců a obchodníků z Číny a z arabských států, a proto zde můžeme nalézt batikové látky velmi bohatě kolorované, s motivy ptáků, motýlů a květin.

Batik Cirebon

Tradiční motiv – Batik Cirebon

Každý region má své specifické motivy a barevnost, podle nichž je možné snadno určit, z které oblasti Jávy ta která batiková látka pochází. To ovšem platí jen u tradičních vzorů, v poslední době dochází k vzájemnému prolínání jednotlivých vzorů, které ztrácí svou náboženskou nebo rituální podstatu. Stává se tak čím dál obtížnější přesně stanovit místo jejich původu.

Příklad mísení vzorů z jednotlivých regionů

Pomůcky a materiály

Vosky

Něco málo o významu a pestré škále vosků již bylo naznačeno v úvodu. Zde se již zaměříme na vosky, které lze bez většího úsilí sehnat na našem trhu.

Vosk na látce působí jako tzv. rezerva, to znamená, že místa, která jsou natřená voskem, nepropouští barvu. Po dokončení barvícího procesu se vosk z podkladu, kterým může být nejen textil, ale též dřevo, odstraní.

Na Jávě se používají tři druhy vosku, parafin, lilin a lilin cokelat. Parafín je k dostání i u nás, lilin nahradíme včelím voskem

Velmi důležitá je teplota vosku. Vosk tavíme do optimální teploty, při které se vosk ideálně vsakuje do látky. Pokud je vosk příliš horký, nekontrolovatelně se rozpíjí, naopak pokud jeho teplota není dostatečná, zůstává pouze na povrchu, nevsákne se do vlákna a nedokonale tak chrání podklad proti vniknutí barvy.

Na batikování používáme různé druhy vosků, podle toho jakého efektu chceme dosáhnout. V našich podmínkách využijeme dva základní typy. Prasklinky, kterými je vosková batika typická, vytvoříme použitím parafínu, křehkého vosku, který se při manipulaci snadno láme. Parafín má bílé nebo nažloutlé zabarvení a prodává se ve formě šupinek (v lékárnách) nebo desek. Pro naše účely zcela postačí obyčejná bílá svíčka.

Pozor!! Při tavení parafínu dochází k odpařování rizikových látek jakými jsou např. toluen a benzen, proto je nutné při práci vydatně větrat.

Druhým typem vosku vhodným pro batikování a dostupným v našich krajích je včelí vosk, který je velmi elastický, při manipulaci nepraská, hodí se na kresbu drobných linií a teček nebo na zakrytí větších ploch, na kterých jsou prasklinky nežádoucí. Na rozdíl od parafínu včelí vosk příjemně voní.

Tip: Pro dosažení lepšího výsledku a účinnější ochrany textilie před vniknutím barviva, nanášíme vosk vždy z obou stran, tzn. zakryjem voskem rub i líc plátna, a to pokud možno i v několika vrstvách.

Canting

Canting je tradiční nástroj na ručně malovanou batiku, tzv. Batik Tulis, používaný na Jávě, ale i jinde ve světě. Javánské cantigy však patří mezi nejlepší. Jedná se o měděnou nádobku s bambusovou nebo dřevěnou rukojetí a s malou trubičkou, kudy vytéká roztavený vosk ven. Cantingem na látku doslova malujeme, nebo přesněji řečeno – píšeme (Batik Tulis, indonéské slovo tulis = psát). Trubičky mají různé průměry, a proto s nimi můžeme vykouzlit jemné linie a tečky, ale také pokrývat i velké plochy voskem. Vše závisí na tom, jaký průměr trubičky zvolíme. Materiál, ze kterého je canting vyrobený má velmi dobré tepelně izolační vlastnosti a vosk, který do cantingu nabereme, v něm vydrží relativně dlouho horký

Cantingy mají různé průměry i počet trubiček, kterými vytéká vosk ven.

Štětec

Dalším možným nástrojem pro nanášení vosku na látku nebo náhražkou za canting, je štětec. Doporučuji štětce se štětinami z přírodních materiálů, protože ty lépe odolávají vysoké teplotě a neseškvaří se. Při troše tréninku můžeme se štětcem kouzlit stejně jako s cantingem, který u nás není tak snadno dostupný. Velikost a typ štětce opět volíme dle potřeby, na zakrytí větších souvislých ploch se dobře hodí plochý široký štětec, na kresbu linií použijeme štětec kulatý a tenký.

Razítka

Vosk je možné nanášet také pomocí razítka, které si můžeme snadno sami vyrobit například z brambory, více v Pracovní části.

Vařič

Na tavení vosku potřebujeme vhodnou nádobu a zdroj tepla, to v sobě spojuje speciální vařič–tavič vosku, který je k dostání i na českém trhu. Tento vařič je pro práci s voskem ideální jak tvarem plotýnky, který vychází z tradičních javánských wajan (čti vadžan), ale také díky termostatu, který udržuje ideální teplotu pro tavení vosku. Tento speciální vařič můžeme však také nahradit obyčejným plotýnkovým elektrickým vařičem, na kterém tavíme vosk nejlépe v nerezové nádobce.

Wajan

Vosky je možné dále tavit na keramických nebo plechových vařičích, zde se ale pracuje s otevřeným ohněm a pro práci uvnitř místnosti jsou naprosto nevhodné a nepraktické.

Další pomůcky

• štětce na nanášení barev (různé tloušťky)

• kelímky na míchání barev

• noviny

• igelity

• staré hadry, žehlička

• hrnec

• kbelík či lavor

Materiály pro batikování

Jak už bylo zmíněno, batikovat můžeme i dřevo, my se však zaměříme na batikování textilií. Už samotná příprava plátna je zdlouhavý a náročný proces. Na Jávě se plátno před zahájením zdobení vždy důkladně ošetří, aby dobře přijímalo barvu. Takové plátno se několik týdnů denně opakovaně namáčí v ricínovém oleji, pere v louhu, suší na slunci a znovu namáčí do oleje. Nakonec se škrobí rýžovým škrobem a teprve pak je připraveno pro dokonalé přijímání barvy (rýže má v Asii vůbec spoustu jiných, a pro nás nezvyklých funkcí, a není jen pouhou potravinou). Takto upravené plátno je měkké, malinko mastné na omak a typicky voní, navíc na pokožce příjemně chladí, což je v tropických klimatických podmínkách neocenitelné.

Pro naše účely zcela postačí, když zakoupené plátno dokonale vypereme a tím ho zbavíme všech případných nečistot a mastnoty, které by mohli bránit dokonalému vsakování barviva do vlákna. Praním plátno zároveň vysrážíme. Nejběžnějším materiálem vhodným k batikování je bavlna, ale voskem se dá batikovat také len, hedvábí, vlna, a také různé syntetické materiály. Pro malování cantingem jsou vhodná plátna jemná, hladká a hustě tkaná. Štětcem je naopak možné batikovat i například hrubý úplet.

S ohledem na výběr materiálu musíme přihlížet i k druhu barev, které použijeme. Na přírodní materiály můžeme použít pigmentové pastózní barvy, které se snadno ředí vodou nebo barvy práškové pro tzv. barvící lázeň. Nejlepší je pracovat s barvami na barvení za studena a jednotlivé odstíny můžeme mezi sebou míchat. Neomezujme se škálou barev danou od výrobce! Pro dosažení kýženého výsledku je však potřeba daný barevný odstín vždy nejprve vyzkoušet na odstřižku látky! (Více v kapitole Barvení str. 27).

Pracovní část

Bezpečnostní opatření

Abychom si pracovní stůl nepoškodili, potáhneme jej igelitem, na který položíme vrstvu novin nebo pevného balícího papíru, zabráníme tak potřísnění stolu odkapávajícím voskem nebo barvami. Dále si připravíme staré hadry na otírání štětců a také rukou. Při práci s cantingem se nám bude velmi hodit jeden kus starého hadru na otírání přebytečného vosku z vnější strany měděné nádobky a z rukojeti cantingu. Máme-li pracovní zástěru, vezmeme si ji. Nezapomeňme, že v bezprostřední blízkosti vařiče s voskem a celé pracovní plochy by se neměly nacházet žádné cenné věci, knihy, oblečení nebo elektronika.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Batika.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.