Jindřiška Šindlerová

Projdi se mnou

Tribun EU

2013

© Jindřiška Šindlerová

Cover © Jindřiška Šindlerová

Illustrations © Jindřiška Šindlerová

Projdi se mnou

S nádhernou vášní co v srdci mám

s pocity lásky a něhy

tvou náručí

jak řeka proplouvám

a vnímám ty pevné břehy.

Touha vzrůstá

krev v těle pění

roztoužená jdu tobě vstříc

chvěji se v krásném okouzlení

a chci tě stále víc a víc!

Už cítím závan tvého dechu

s tělem mým si toužíš hrát

prsa hebká-jako z mechu

které máš nadevšechno rád.

Polibky chladíš kůži s čokolády

chutnám jak plásty medu

osleplá touhou stojím k tobě zády

a hluchá dál tě vedu.

Projdi se mnou

a zmokni kapkami z touhy

tělo protni dechem zrady

oči máš hnědé jako dvě polní hroudy

laskej mne lásko všady!

Útroby sevře slast nádherného Ráje

když tvoje chuť s orgasmem si hraje

držíš mě v rukou

vlním se jak proud

své oči od mých nemůžeš odtrhnout.

Láska nám dává sílu žít na zemi

tak milujme se se všemi vášněmi.

Líbej mne drahý

zem po nás prahne

“budu v tvém náručí až smrt na nás sáhne!“

Noční sonety

Zpívám ti do noci tak něžné sonety

obloha omládla

hvězdy se strojí

měsíc už vymýšlí milostné pamflety

mladičké dvojice láskou se spojí.

Ve tmě se rýsují světlušek lampičky

tvá něžná ústa jsou pro mne darem

jen ty znáš do srdce tajemné cestičky

stanu se moc rád tvým emisarem.

Už slyším cikády v nádherné zeleni

koktejly lahodné láska nám míchá

jsme jeden druhému v náruči schouleni

je to tak krásné

až u srdce nám píchá.

Lásko prolhaná!

Tak dlouhé čekání mě ruce sváže

tolik jsem věřil

má lásko ztýraná.

V kostele farář všem pravdu káže

proč slova lásky

lží

jsou protkaná?

Ve snu má fantazie vnady klonuje

očí žár hýčká

ten nejvzácnější květ

trpí vždy ten

co věrně miluje

brzy ho přestane navždy těšit svět!

Láska je děvka mnoha tváří

s podvazky

co zdobí ženský klín

ve kterém muži štěstím září

když ve tmě splývá

uhrančivý stín.

Nehledám štěstí jen mezi nohama

žena je voňavá

jako půda zoraná

když rozum selže

tak není obrana

„dávám ti sbohem – má lásko prolhaná!“

Mám Tě rád!

Srdíčka žalem rozrytá

jsi všechno

pro co bych chtěl žít!

Proč láska je tak složitá

a

odpírá mi tebe mít?

Přetěžkým údělem je trápení

když srdcem projede ten spalující žár

touha

v blízkosti vzrušení

a

na jazyku slůvek pár.

Tma přivírá už zlaté řasy

ta sladká krása beznaděje

ještě teď cítím

jak ti voní vlasy

mé tělo se samým štěstím chvěje.

Teplo tvé krásy chci držet v rukou

a v dešti s tebou bosý stát.

Poslouchat

jak naše srdce tlukou

a

říkat lásko

mám tě rád!

Tak člověk miluje

Tmavá noc je ještě mladá

má lásko stejně jako ty

z nebe zářivá hvězda padá

a

líbá tě na rudé rty.

Chvějí se touhou nedočkavě

v nocích ze sladkých příslibů

hvězdný chór zpívá ódy právě

o krásné lásce ze slibů.

Mámivé výkřiky tvého těla

já s tebou lásko umírám

jak jsi se pode mnou krásně chvěla

miluji tě

nic nevnímám.

Boky jsou jako žitné lány

s kterými vítr laškuje

modlím se

a říkám pán Bůh s námi

krásné je

když člověk miluje!

Něžné doteky

Tak se mi něžně dotýkej

hlaď ústy vlasy

co padají mi z čela

jen lásko trp

a naříkej

i

já se v náruči tvé chvěla.

První polibek tiskneš na moje ústa

chceš víc

chuť na milování vzrůstá

říkáš mi tiše lásko smím?

Tak řekni ano

„nebo zešílím!“

Má šíje volá po tvém jazyku

pálí mě kůže na rukou

a kolem kotníků

polibky nešetříš

už nemohu se ovládat

přisaj svá ústa k mým

“už nemohu tě postrádat!“

Bohyně

Matně si na tebe lásko má vzpomínám

ranní mlhou kráčela jsi bosky trávou nahá

tóny z tvých úst letěly vstříc k okarínám

v myšlenkách i ve snech

neutěšeného blaha.

Vidím tvou božskou a vlnící se siluetu

lákavý odraz dráždivých prsou z nahé hladiny

do kadeří ti exotické orchideje vpletu

až budeš vystupovat

jako bohyně

z mlžné sedliny.

Ještě jsem nikdy nezřel tolik přirozené krásy

zas

podléhám tvým mrzkým hrám

cítím

jak nádherně voní tvoje vlasy

proklínám i miluji

„to přísahám!“

Slíznu si ze rtů

Slíznu si ze rtů tvoji chuť

polibky na kůži jsou ještě žhavý

a

moje tělo jako suť

se do propastí lásky valí.

Tvé krásné pozadí je jako peklo

ohnivým žárem plamen sálá

a

magma žhavé po nohou ti teklo

kůže od polibků je jako škvára.

Jsem tvárný

jako železo když se kuje

a

oheň jazykem nedočkavě kov olizuje.

Proč moje oči láska oslepuje?

Člověk vše pochopí

když

se pomiluje.

Naivní mládí

Jazyky zaplétají falešné vlnobití slov

touha se prodírá bludným údolím

láska je odolná

jako drahý kov

prsa se podobají cukrovým homolím.

Bělavá šíje

a v očích šťastné jiskření

ruce

a nohy svázané doteky

zbarvené tváře studem

a sytou červení

šeptáte slova

„spolu a na navěky!“

Krev duní tepnami

našla svůj cíl

mládí tak nerozvážně touží

nitro kvete!

„Nezralé lásky přežijí jenom pár chvil“

a pak

s ledovým klidem se rozejdete.

Marně se danému osudu stále schováváte

přetěžkým životem pak dívka sama tápe

když v raném věku tělo na pospas rozdáváte

pak

pravou lásku

„nikdy víc nepoznáte!“

Pravé perly

Láska je jenom dotek

souznění stínů

když mlha stříbrná orosí vaše těla bledá

pak mnoho starých známých evrgrínů

po dlouhém milování s postele vás zvedá.

Někdy je láska krutá

a podobá se Orkánu

poničí všechno

nic zadarmo nikomu nedá

jindy je něžná

jako vlnky v moři po ránu

a nenasytná ústa po hladině hledá.

Láska se v srdci rodí

a v pozadí je kříž

je slepá

ať závrať zboří všechny hráze

pod ní se zhroutí každá pevná mříž

„s láskou jde přeci všechno líp a snáze!“

Kdo miluje tak také věří

„že na dně duše – ty pravé perly leží!“

Prostota

Zatím co lásko sladce spíš

schoulená v náruči tiché noci

v poduškách ze sametu dlíš

a spánek tě má ve své moci.

Měsíc se houpe v síti z myšlenek

hvězdy vypadají tak krásně

všechno je skutečné jen tak navenek

oblohu zdobí lesklé třásně.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Projdi se mnou.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.