Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Wolfgang Bilinski

Velká kniha rétoriky

Jak s jistotou a přesvědčivě vystupovat při každé příležitosti

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Bilinski, Wolfgang, Rhetorik – Das Trainingsbuch
Licensed edition by the Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Federal Republic of Germany, Freiburg, 2011
Lizenzausgabe der Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Bundesrepublik Deutschland, Freiburg, 2011
Přeloženo z německého originálu knihy Wolfganga Bilinského „Rhetorik – Das Trainingsbuch“, vydaného nakladatelstvím Haufe Verlag, Německo, Mnichov, 2006
© 2006, Haufe Verlag GmbH & Co. KG, Niederlassung Planegg b. München

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 4516. publikaci

Překlad Iva Michňová
Odpovědná redaktorka Mgr. Dana Karpíšková
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Počet stran 224
První vydání, Praha 2011
Vytisklo TISK CENTRUM s.r.o., Moravany

Czech edition © Grada Publishing, a.s., 2011
Cover Design © Eva Hradiláková
Cover Photo © fotobanka allphoto

ISBN 978–80-247–3905-2

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7087-1 pro formát PDF
ISBN 978-80-247-7088-8 pro formát EPUB

O autorovi

Wolfgang Bilinski pracuje jako trenér a kouč managementu v oblasti rétoriky, prezentačních technik, komunikace a řízení stresu.

Je registrovaným firemním poradcem, založil internetovou síť come2seminar.com, pomáhá realizovat procesy inovací a změn, zabývá se i rozvojem týmů. Pracuje pro řadu mezinárodních koncernů. Od roku 2005 působí jako docent na renomované vysoké škole.

Jeho vizí je podporovat lidi v tom, aby snadno dosahovali špičkových výkonů a zároveň procházeli osobním i profesním životem s úsměvem.

Předmluva

Při kontaktu s lidmi potřebujeme dobré vyjadřovací schopnosti. Řečnické umění často rozhoduje o vítězství nebo porážce v profesní oblasti, o tom, jak působíme na druhé nejen v práci, ale i v soukromí. Jazykové dovednosti zvyšují také šanci nacházet v rámci diskusí s ostatními kompromisní řešení, se kterým budou všichni spokojeni (win-win).

Již v dobách řecké a římské kultury vytvořila klasická rétorika systém pravidel, který říká:

• jak má být řeč strukturována,

• jaké jazykové prostředky je vhodné používat a

• jak má úspěšný řečník vystupovat.

Rétorika měla v antice velký význam a bývala vyučována i jako samostatná disciplína. Dnes se řečnické umění v naší kultuře často nedoceňuje, a z tohoto důvodu nejsou řečnické dovednosti prioritou vzdělávacího systému.

Mnoho lidí proto mluví příliš, příval jejich slov publikum mnohdy ani nevnímá. Místo, aby řečník posluchače přesvědčil, podaří se mu je maximálně přemluvit.

Málo lidí:

• dokáže sebejistě hovořit spatra,

• mluví srozumitelně,

• umí používat vhodnou slovní zásobu,

• ví, jak zní jejich hlas,

• dokáže obratně používat jazyk,

• volí tempo a rytmus řeči podle přítomného publika,

• přemýšlí nad obsahem své promluvy.

Většina řečníků se bohužel vůbec nezamyslí nad tím, co říká.

O co jde v této knize

Velká kniha rétoriky, věnovaná především tréninku řečnických dovedností, je určena každému, kdo dokáže ocenit dobrou úroveň jazykové kultury a chce zlepšit své vyjadřovací schopnosti.

Naučíte se říci hodně pomocí mála slov, tedy vyjadřovat se ekonomicky. Dozvíte se, jak máte přistupovat k posluchačům a jak je dokážete přesvědčit. Procvičte si řečnické dovednosti a získejte kontrolu nad tím, co a jak říkáte.

Naučíte se, jak:

• navázat kontakt s publikem,

• jasně strukturovat stanovisko, aby bylo vysvětlení pro ostatní pochopitelnější,

• zvýšit kvalitu komunikace a srozumitelnost,

• záměrně používat jazyk a hlas, věrohodně vytvářet „náladu“ při přednášce a zároveň si šetřit hlasivky,

• rozvíjet otevřenost a osobitost svého projevu, kterou si získáte sympatie publika a umožníte mu dobře se orientovat,

• identifikovat situaci, posluchače a hodnoty a úspěšně podle toho formulovat vlastní řeč.

Jak můžete pracovat s touto knihou

Kniha má sloužit jako tréninková příručka – nabízím vám, abyste s ní absolvovali svůj vlastní seminář na téma rétorika. Na rozdíl od skutečného tréninku naživo můžete:

• začít kdekoli,

• kdykoli udělat přestávku a kdykoli pokračovat,

• více se soustředit na nějakou oblast,

• absolvovat trénink za velmi výhodnou cenu^1.

Semináře na téma rétorika a komunikace připravuji a vedu od roku 1990 a zde vám nabízím své výsledky a poznatky. Důvěřujte mým zkušenostem a pusťte se do co největšího počtu cvičení! Pomohou vám zlepšit vaše řečnické schopnosti. V malých dávkách podávaná teorie podpoří proces učení osvědčenými zásadami, příklady a nápady.

Největší přínos pro vás kniha bude mít, pokud si poznatky ihned vyzkoušíte v praxi. Začněte po malých krůčcích a postupně se v přiměřeném tempu zlepšujte.

Abychom vám usnadnili proces učení, mají všechny tréninkové lekce podobnou strukturu. V každé lekci najdete tabulku se dvěma sloupci, ve které je vzorový projev s detailním komentářem. Využijte tyto podněty pro své vlastní formulace.

Nyní mi nezbývá než vám popřát:
Hodně úspěchů při přesvědčivých projevech, které vás budou bavit!

Váš trenér a autor

Wolfgang Bilinski

1 Jako dlouholetý trenér zároveň připomínám, že skutečný seminář má jiné výhody, které zase naopak kniha poskytnout nedokáže.

1

Jak lépe mluvit?

Chcete-li pracovat na řečnických schopnostech, musíte se oprostit od myšlenky, že stačí naučit se jeden postup. K dobré rétorice patří řada dovedností, dobrá struktura, jazyk, řeč těla, slovní zásoba. To vše najdete na následujících stránkách.

Nejeden čtenář se bude ptát, kde a jak má s procesem zlepšování nejlépe začít? Při hledání odpovědi na tuto otázku byste se měli zamyslet, na co máte přirozený talent, jaké máte dosavadní zkušenosti a co už umíte. Pak můžete rozhodnout, kde zahájíte osobní tréninkový program.

Najít správnou odpověď vám pomůže následující seznam a sebereflexe. Zamyslete se, pro jaké příležitosti si chcete zdokonalit řečnické schopnosti a jakým směrem se chcete vydat.

Důležité řečnické příležitosti

Jaké řečnické příležitosti mohou nastat? Ať už se v životě ocitnete v situaci, kdy budete muset prezentovat svou vlastní osobu, nebo vás pověří nějaká skupina, abyste vystoupili jejím jménem, vždy je dobré být na řečnický výstup připraven. Nejdříve si projděte následující seznam a označte si, jak často pro vás připadá zmíněná řečnická příležitost v úvahu. Možná budete překvapeni, v kolika různých situacích se můžete ocitnout v roli řečníka.

Řečnická příležitost

často

někdy

málokdy

nikdy

zahájení diskuse

projev spatra

prezentace projektu

obhajoba stanoviska

zpráva o stavu projektu

zasedání

veřejné prohlášení

motivace pracovníků

proslov na oslavě

přivítání nových kolegů

loučení se s pracovníky

narozeniny

pohřeb

pochvala, oceňování

odborná přednáška

slavnostní akt

večírek

prezentace produktu

zahájení konference

…

…

Poté, co jste si poznamenali četnost různých řečnických příležitostí, označte si zvýrazňovačem ty situace, které jsou pro vás nejdůležitější. V části „Tréninkové lekce“ (od strany 67) se všem uvedeným příležitostem podrobně věnujeme. Můžete si z nich pak vybrat podle svých potřeb nebo se jimi můžete zabývat postupně.

Sebereflexe: Zkušenosti s řečnickými situacemi

Podívejte se na své poznámky a uveďte do tabulky, v čem si jste při nějakém proslovu jistí a na co byste byli rádi v budoucnu lépe připraveni:

Know-how,

témata z oblasti rétoriky

Připadám si jistě

Mohu ještě zlepšit

Musím se teprve naučit

zahájení a první dojem

upoutat a vést posluchače

řeč těla při projevu

hlas a jazyk

členění a struktura

psychologická stránka projevu

srozumitelnost

otázky

analogie, příklady, …

audiovizuální pomůcky

reakce na problémy

mluvení před mikrofonem/kamerou

příprava

Nyní si formulujte cíl, na který se budete při práci s touto knihou nejvíce zaměřovat. Vyberte si z nabídky to know-how, které nejlépe vyhovuje vašim potřebám. Nabízené nástroje vám tak přinesou největší užitek.

Můj cíl a zaměření při práci s knihou:

2

Základní lekce:
Příprava a zahájení

Než začneme s tréninkem rétoriky, řekneme si několik základních informací o přípravě a plánování proslovu a o důležitých bodech, které se týkají zahájení a navázání kontaktu s publikem.

2.1 Optimálně se připravte

„Omlouvám se za dlouhý dopis, neměl jsem čas napsat krátký.“
(Oscar Wilde)

Oscar Wilde to vystihl přesně. Umění vyjádřit minimem slov maximum informací vyžaduje čas, čas na optimální přípravu obsahu. Úspěšným řečníkům velice záleží na tom, aby dosáhli efektivní komunikací co nejlepších výsledků. Proto příprava představuje dobře investovaný čas.

Dobrá příprava přináší dobré výsledky, špatná naopak. Proč přesto někteří řečníci nevěnují přípravě dostatek pozornosti?

Špatná příprava rovná se špatná realizace

Nedostatečnou přípravu způsobují tři faktory. Důkladně se s nimi seznamte, abyste se před nimi dokázali chránit. Pokud u sebe některý z uvedených vzorců chování identifikujete, mějte jej na paměti, jakmile před vámi stojí příprava projevu. To, že si vůbec uvědomíme své vzorce chování, o kterých jsme dříve nevěděli, je začátkem zlepšení! Nepolevujte a neustále si připomínejte pozitivní vzorce, dokud u vás nenastane v dané oblasti změna.

1. Nedostatek času a podcenění

Nedostatečná příprava kvůli nedostatku času a stresu není v dnešní době vzácností. Pamatujte, že je vždy otázkou našeho vlastního zhodnocení situace, jestli si na něco uděláme dostatek času. Pokud bereme danou věc opravdu vážně, najdeme si na ni také potřebný prostor. Nezapomínejte, že podceňování významu svědomité přípravy vás vystavuje nebezpečí, že při přednášce budete vypadat hloupě. Bez dobré přípravy nepodáte optimální výkon a budete se „prodávat“ pod cenou.

2. Lenost při přípravě a cizí přednášky

Využívání vzorových přednášek nebo osnov proslovů, které už jste někdy slyšeli u jiných řečníků, může mít stejné důsledky jako v předchozím bodě. Řečníci, kteří využívají předlohy a neupraví si je podle cílové skupiny, neukazují své skutečné schopnosti. V nejhorším případě zažijí nepříjemné překvapení, pokud před publikem zjistí, že vlastně nevědí, co je uvedeno na snímcích k přednášce, kterou připravoval někdo jiný.

3. Přehnaná sebejistota

Sebejisté vystupování je v zásadě vítáno. Ale pozor, příliš sebejistí lidé mají tendenci nepřipravovat se nebo se připravují nedostatečně. Jsou si sami sebou příliš jistí a domnívají se, že všechno zvládnou rovnou spatra. Může se jim to vrátit jako bumerang a sebejistota zmizí jako mávnutím kouzelného proutku.

Pokud publikum získá dojem, že je nějaká řeč připravená povrchně nebo se jedná o příspěvek, určený původně pro jinou situaci, bude mít pocit, že není pro řečníka dostatečně důležité. Jestliže se někdo publika takto dotkne, nevytváří si dobrý základ pro přesvědčivé vystoupení.

Tip: Koncepci proslovu vždy přizpůsobujte posluchačům, neboť u všech typů publika nemůžete uspět s univerzální verzí.

Prezentace produktu připravená pro pracovníky oddělení prodeje ve vlastní firmě rozhodně nebude vhodná pro zákazníky. Řada informací, které jsou důležité pro zaměstnance firmy, by zákazníky nudila a třeba pozice produktu v rámci firemního sortimentu by nebyla pro zákazníky důvodem, aby si produkt koupili. Nelze opomíjet ani jednotlivé profesní skupiny. Projev určený pro dělníky by se nehodil pro manažery. Nebo politický projev před obecními volbami by nebyl nejvhodnější pro stranický sjezd.

Informujte se o publiku a o podmínkách vystoupení

Profesionální řečníci se předem informují, před kým budou mluvit. Přizpůsobují strukturu projevu auditoriu a zamýšlejí se nad tím, koho a jak chtějí oslovit. Kromě toho se dobří řečníci zabývají tím, v jakých podmínkách budou vystupovat:

• v jakém prostředí,

• v jaké situaci,

• při jaké příležitosti a

• v jakém okamžiku.

Tip: Vždy se informujte na podmínky vystoupení a zjistěte si co nejvíce o auditoriu, situaci, prostředí a okamžiku projevu.

Neexistují špatné projevy

Excelentní přednášející vědí, že neexistují špatné projevy, ale jen projevy před špatnými posluchači, ve špatnou dobu, na špatném místě, ve špatné situaci.

Do přípravy „dobrého“ projevu můžete investovat sebevíce času, ovšem teprve pokud budou vaše slova vhodná pro konkrétní publikum, podmínky, situaci a okamžik, máte šanci, že budete slavit úspěch!

Bez ohledu na témata a politické smýšlení je považován za vynikajícího řečníka moderních dějin Fidel Castro. Se svými tématy, obviňováním třídy bohatých a emocionálně bojovnými projevy mohl být úspěšný pouze proto, že vše odpovídalo publiku, okamžiku, situaci a okolním podmínkám. Kdyby dnes někdo zkusil mluvit o stejných tématech a stejným způsobem v některé z demokratických zemí s obecně spokojeným obyvatelstvem, úspěch by byl nemožný.
Cvičení:
Zjistěte si informace o auditoriu, situaci, prostředí a okamžiku příští porady o projektu. Poznamenejte si tyto informace a rozmyslete si, zda a jak by mohly vhodně ovlivnit to, co budete na poradě říkat.

Vyhodnocení:
I zdánlivě banální informace dokážou prolomit ledy. Je-li třeba vnést do projektového týmu pozitivní náladu, můžete třeba zmínit kolegovy narozeniny. Pokud zjistíte, že většina členů týmu je na sladké, nabídněte jim o přestávce ke kávě zákusky.
Kromě toho mohou vámi shromážděné informace – třeba nejnovější vývoj ve firmě a v oboru – představovat důležité detaily proslovu na poradě projektového týmu.

Zanechávejte pozitivní dojem

Již Cicero (106–43 př. n. l.) vysvětloval, jak zanechá řečník pozitivní dojem. Musí bavit, přesvědčit, získat si sympatie a k něčemu přimět (motivovat a vyvolávat emoce).

Souvislost auditoria, prostředí a situace je zřejmá z trojúhelníku dojmu, který ukazuje, jak je věcně a emocionálně ovlivňován dojem, který vyvolává řečníkův příspěvek.

• Jaký je obsah, co říká řečník věcně?

• Jaké jsou řečníkovy emoce? Jaký navazuje s publikem vztah? Jak to vnímají posluchači?

Podle toho, jak si publikum odpoví na tyto otázky, reaguje na přednášejícího buď pozitivně, nebo negativně.

Obr. 1 Trojúhelník dojmu

Jak působíte na auditorium

Na seminářích o rétorice často kladou posluchači otázku: „Jak budu působit na publikum, když použiji tuto argumentaci a budu se takto pohybovat?“ Zároveň se objevují dotazy, jakým chováním se dosáhne určitého efektu, například: „Co musím udělat, abych na ostatní působil přesvědčivě?“ Otázky tohoto typu vycházejí z představy, že nějaká konkrétní kombinace způsobů chování vyvolá u různých posluchačů vždy stejný dojem. Bohužel to však není tak jednoduché. Předpokládané souvislosti příčiny a následku neexistují v takové formě, že by nějaká akce pokaždé vyvolala stejnou reakci.

Působení řečníka se liší v závislosti na publiku, situaci a prostředí. Uveďme malý příklad závislosti na situaci. Pokud má člen týmu krátký projev před kolegy, většinou nikomu z nich nevadí, pokud má řečník ruku v kapse. Při proslovu na pohřbu by ovšem stejní kolegové u stejného řečníka považovali tento postoj za nevhodný.

Bývalý německý kancléř Helmut Schmidt nezřídka mluvil s rukou v kapse ve Spolkovém sněmu. Někteří novináři situaci komentovali jako nenucenost velkého státníka, jiní to kritizovali jako pohrdání poslanci. Zde se jeden způsob chování hodnotí různě dokonce ve stejné situaci, podle toho, jaký postoj posluchači a novináři zastávají.

Tip: Pokud chcete zjistit, jak působíte, musíte získat co nejvíce informací o tom, jak vás ostatní vnímají. Požádejte různé lidi v různých situacích o upřímnou zpětnou vazbu.

Působení na posluchače vzniká tím, jak posluchač individuálně vnímá vlastnosti a chování mluvčího. Objektivní detaily vyhodnocují posluchači různě. Řečník má plnovous a na sobě tmavomodré sako atd. Plnovous může mít pro posluchače jak pozitivní, tak negativní význam, i sako může vyvolávat různé asociace.

U subjektivních kritérií a charakterových vlastností je pro různé interpretace ještě větší prostor. Dojem se bude u různých osob lišit. Jedni mohou tvrdit: „Pan Müller je přesvědčený o tom, co říká.“ Jiní: „Paní Maierová si je nejistá.“ U těchto interpretací není vnímání publika vždy jednotné.

Posluchači vnímají řadu detailů

Následující seznam ukazuje množství informací, které lidé registrují. Jen zlomek z nich ovšem vnímají vědomě, většina ovlivňuje jejich názor podvědomě.

Nonverbální chování: hlas, mimika, gesta, řeč těla.

Objektivní znaky: věk, pohlaví, rasa, oděv, brýle, barva vlasů a účes, vousy nebo jiná fyzická kritéria.

Znaky známé předem: vzdělání, zkušenosti, sociální status, rodinný stav atd.

Obsah: např. novost informací, strukturovanost, srozumitelnost.

Pozorované znaky osobnosti: inteligence, výřečnost nebo odborné znalosti apod.

Interpretované znaky osobnosti: např. sebedůvěra, aktivita, nervozita.

Skupinová příslušnost: např. pracovník z oddělení reklamy nebo člen místního fotbalového klubu.

Cvičení: Co u vás posluchači vnímají?
1. Poznamenejte si ke každému bodu výše uvedeného seznamu, co u vás ostatní vnímají. Mluvte s lidmi o znacích, které se dají interpretovat různým způsobem.

2. Alespoň s jednodenním odstupem si všechno ještě jednou přečtěte. Představte si, že jste člověkem, který na vás pohlíží velmi kriticky, a jako tento člověk najděte označení, které vás celkově vystihuje.

3. Pak si představte, že jste jiný člověk, který je vám velice nakloněn, a opět najděte označení, které vás celkově vystihuje.

U popsaného cvičení nachází většina lidí velmi názorná označení, např. vášnivý ctitel, nudný oportunista, poslušná manželka, milující otec, starostlivá matka, zastydlý hippie, zneuznaný umělec, milý pán odvedle a podobně.

Vyhodnocení:
Na konci cvičení máte dva názorné popisy své osoby: na jedné straně z pohledu kritického a na druhé straně z perspektivy přívětivého pozorovatele. Oba typy musíte očekávat v publiku a mezi těmito dvěma extrémy se bude pohybovat vaše působení na diváky.

Jak působíte

Na to, jak působíte, má (mají) vliv:

• názor a postoj publika k tématu a řečníkům,

• domněnky, jaké sledujete cíle,

• znalosti tématu, zvědavost nebo saturovanost publika,

• nálada posluchačů; to, zda jsou odpočinutí nebo unavení,

• přesvědčení o tom, jaké má něco být (například určité chování řečníka při slavnostních příležitostech nebo při emotivních politických diskusích),

• předchozí příspěvky ostatních řečníků,

• prostor, média a počet posluchačů. Reakce publika. Chování posluchačů ovlivňuje to, jak řečník působí, proto si zvou někteří přednášející do publika „roztleskávače“ nebo jiné spojence.

Vedle podmínek a působení na publikum musíme při přípravě řeči znát své cíle.

2.2 Čeho chcete projevem dosáhnout

Pro kvalitní projev potřebujete informace, před kým a v jaké situaci budete mluvit, ale existují i další okolnosti. Především si musíte ujasnit, čeho chcete svými slovy dosáhnout a jaký cíl svou řečí sledujete.

Cíle

Již v antickém Řecku se rozlišovaly následující cíle, které hrají roli i v moderní rétorice.

Cíl: Sdělit pocit nebo názor

Zde je hlavní sdělení názoru (delectare) a sebeodhalení řečníka. Vhodným příkladem je vyjmenování pozitivních pocitů na kamarádových narozeninách nebo komentář v novinách.

Cíl: Představit věc nebo informaci

Zde je těžištěm seznámit posluchače s věcným obsahem (docere). Posluchači by se měli objektivně a věcně správně seznámit s danou tematikou. Je třeba se zamýšlet, co máme pro lepší pochopení uvést a co naopak vynechat. Rozhodující je, co zajímá specifické publikum v momentální situaci, co ho motivuje, aby věnovalo informaci pozornost. Příkladem je odborná přednáška nebo reportáž v novinách.

Cíl: Motivovat a přesvědčit

V tomto případě se snažíme ostatní přesvědčit a k něčemu přimět (movere). Proslovy s tímto cílem kladou důraz na apel.

Posluchači, často podřízení nebo nadřízení, by se měli nejen seznámit s přednášeným obsahem, je třeba je navíc k něčemu motivovat. Zde je rozhodující otázkou, jaký užitek budou mít z toho, že něco učiní či neučiní, a co je přiměje k tomu, aby se k činu nebo nečinnosti rozhodli. Proto má řeč s tímto cílem řadu emotivně motivujících prvků. Příkladem je projev před voliči nebo motivační akce s cílem zvýšit objem prodeje.

Řeč jako směs cílů

V každé přednášce či proslovu jsou přítomny všechny uvedené aspekty. Důraz leží ovšem vždy naurčitém cíli v souladu s tím, jaký záměr má řečník. Z něj vyplývá struktura a druh proslovu, pro který se řečník rozhodne.
Cvičení: Jak určit cíl projevu
Přiřaďte k následujícím projevům cíle. Zamyslete se, co by mohlo být hlavním cílem daného projevu (je možné uvést více cílů najednou).

Cíl: sdělit pocit nebo názor

Cíl: představit věc nebo informaci

Cíl: motivovat a přesvědčit

projev ve slavnostní den

recepce

prezentace projektu

odborná přednáška

prezentace produktu

motivace pracovníků

projev na zasedání

zpráva o stavu projektu

zahájení diskuse

zahájení konference

projev spatra

obhajoba stanoviska

veřejné prohlášení

uvítací proslov

proslov při loučení

oceňování

představovací projev

slavnostní projev

smuteční řeč

proslov na narozeninách

Řešení: X = hlavní cíl

Cíl: sdělit pocit nebo názor

Cíl: představit věc nebo informaci

Cíl: motivovat a přesvědčit

projev ve slavnostní den

X

recepce

X

prezentace projektu

X

X

odborná přednáška

X

prezentace produktu

X

X

motivace pracovníků

X

projev na zasedání

X

X

zpráva o stavu projektu

X

zahájení diskuse

X

X

X

zahájení konference

X

X

X

projev spatra

X

X

X

obhajoba stanoviska

X

veřejné prohlášení

X

X

X

uvítací proslov

X

proslov při loučení

X

oceňování

X

představovací projev

X

X

slavnostní projev

X

X

X

smuteční řeč

X

proslov na narozeninách

X

Vzorové řešení odráží dvě základní tendence. Za prvé jsou v každém proslovu obsaženy často všechny tři složky. Za druhé závisí cíl proslovu nakonec stejně na tom, čeho chce konkrétně řečník dosáhnout. Chce-li nadřízený například využít projev na oslavě narozenin k tomu, aby motivoval podřízené, obvyklý cíl narozeninového proslovu se změní.

2.3 Plánování projevu: Nejdříve si rozmyslete závěr

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Velká kniha rétoriky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.