MUDr. Věra Kleplová
Dobra Pilná

GRAFOMOTORIKA

A KOORDINACE

Ucelený program pro nácvik
koordinace pohybu a grafomotoriky

ISBN 978-80-88290-22-3

© Pasparta Publishing, s. r. o.

Pasparta Publishing, s. r. o. – sociální podnik zaměstnávající
lidi s poruchou autistického spektra, jehož zřizovatelem

je Národní ústav pro autismus, z. ú. (NAUTIS)

CVIČÍME GRAFOMOTORIKU

A KOORDINACI

Obsah

1. Úvod

1.1 Komu je určena naše publikace?

1.2 Proč tato publikace vznikla?

1.3 Co je to grafomotorika?

2. Odpovědi na některá „PROČ?“

2.1 Proč jsem si vzala za pomocníka PET lahev?

2.2 Proč používáme PET lahev při cvičení?

2.3 Proč cvičíme na zemi a proč cvičíme v „knížce“?

2.4 Proč klademe důraz na úchop lahve?

2.5 Proč zařazujeme vývojový sled pohybů?

3. Koordinace a tajemství psané abecedy

4. Cvičíme na zemi, cvičíme v „knížce“

4.1 Jak s publikací pracovat?

4.2 Co musíme provést před začátkem procvičování jednotlivých cviků?

4.3 Jak můžeme zkontrolovat správnost a výsledky provedení?

5. Variace I – Vývojový sled pohybu

5.1 První pohádka

5.2 Vývojový sled pohybu

Cviky 1–27

6. Variace II – Vnímání směru v horizontální rovině

6.1 Druhá pohádka

6.2 Vnímání směrů v horizontální rovině

Cviky 28–35

7. Variace III – Vnímání plochy, směru a síly dotyku plochy

7.1 Třetí pohádka

7.2 Vnímání plochy, směru a síly dotyku plochy

Cviky 36–41

8. Variace IV – Vnímání směrů v horizontále a vertikále

8.1 Čtvrtá pohádka

8.2 Vnímání směrů v horizontále a vertikále

Cviky 42–50

9. Variace V – Kratší a delší vzdálenost

9.1 Pátá pohádka

9.2 Kratší a delší vzdálenost

Cviky 51–60

10. Variace VI – Střídání úchopů

10.1 Šestá pohádka

10.2 Střídání úchopů

Cviky 61–69

11. Variace VII – Diferenciace pohybu, jemná motorika

11.1 Sedmá pohádka

11.2 Diferenciace pohybu, jemná motorika

Cviky 70–78

12. Variace VIII – Pro šampiony

12.1 Osmá pohádka

12.2 Bonus pro šampiony

Cviky 79–89

13. Kamarádi, loučíme se s vámi

14. Přílohy

14.1 Příloha 1 – obleček – lehčí varianta

14.2 Příloha 2 – obleček – složitější varianta

14.3 Příloha 3 – předlohy pro obličej

15. Prameny a literatura

1. Úvod

K tomu, abyste naši knihu vzali do rukou, vás nejspíše zlákala část titulu „Grafomotorika“. Stručně jste prolistovali publikaci a s překvapením zjišťujete, že neobsahuje žádný nácvik psaní písmen, žádné čáry na procvičení nebo tabulky s kresbou. Máte pravdu – takové kapitoly v knize nenajdete. Přesto po zvládnutí celého souboru dojde ke zlepšení grafomotoriky vašeho dítěte. K problému přistupujeme trochu jinak.

1.1 Komu je určena naše publikace?

Kniha je určena všem dětem – jak těm, které grafomotoriku a koordinaci zvládají, tak především těm, které mají s grafomotorikou problémy.

Formou hry podle publikace mohou cvičit děti od 2 let, u nich ale předpokládejme, že budou při cvičení mile neobratné. Měly by podle ní cvičit děti od 4 let. Výrazně doporučujeme cvičení podle publikace dětem předškolního věku, dětem s odkladem školní docházky a dětem, kterým byly diagnostikovány některé z následujících obtíží: ADHD, Aspergerův syndrom, autismus a v nejmladším školním věku specifické poruchy učení (SPU).

Komu může sloužit naše publikace při vedení dětí k úspěchu?

- pedagogům a jejich asistentům v mateřských školách

- pedagogům a jejich asistentům v základních školách

- speciálním pedagogům v poradnách

- rodičům při cvičení s dětmi doma

- vedoucím zájmových kroužků při oživení programu a trénování mozku

- vedoucím sportovních oddílů jako „jogging pro mozek“ a pro zlepšení sportovního výkonu

1.2 Proč tato publikace vznikla?

Vytvoření této knížky si vyžádala praxe. Do mé ordinace chodí čím dál více dětí, u nichž rodiče chtějí odstranit „vadné držení“, „ploché nohy“, „vbočená kolena“, „nešikovnost“ atp. Speciální skupinu tvoří děti, které přichází s diagnózou SPU, ADHD, autismu nebo jenom s podezřením na poruchy autistického spektra. Z rozhovoru potom vyplyne, že téměř ve všech případech má dítě problémy s grafomotorikou či chodí na logopedii.

Když si tyto děti prohlédnu, zjišťuji, že základ všech jejich problémů je společný. Spočívá ve špatné koordinaci celého těla, v chybách ve vývoji. Obě dvě pracujeme s dětmi mnoho let. Máme dlouhodobou zkušenost, že při řešení i zdánlivě ohraničeného problému je nutné aplikovat celostní přístup. Dítě je třeba vnímat jako celek, v němž se vše propojuje.

Tématem grafomotoriky se zabývá mnoho publikací. Naše kniha však řeší problém grafomotoriky z jiného úhlu, než je obvyklé. V našem pojetí vycházíme z koordinace jako celku. V čem tkví ve vývoji princip „celku“, který ovlivňuje koordinaci pohybu?

Princip celku stojí na následujících základech:

1. Vývoj pohybu od narození

Dítě ve svém vývoji postupně přechází z lehu do stoje a chůze. Pro tento vývoj jsou zásadní vzpřimovací reakce.Důležitá je především kvalita vývoje – symetrie pohybů a správný sled jednotlivých vývojových fází: leh na zádech → opora o předloktí → v lehu na zádech chytání prstů nohou prsty rukou → přetočení na břicho a zpět → symetrické plazení → symetrické lezení → dětský sed (v publikaci jej nazýváme „knížka“ → vzpřímený klek na kolenou → vstávání nakročením → stoj → chůze.

2. Rovnováha a stabilita

V každé z výše uvedených vývojových fází dítě musí udržet rovnováhu, nepadat, být stabilní. K tomu napomáhají reakce rovnovážné a stabilizační. Proto v knize opakujeme požadavek sedět symetricky a obě hýždě zatěžovat stejně.

3. Obranné reakce

Při pádu ze kterékoliv pozice je třeba „umět padat“ a stejně důležité je i umět se chránit. Při těchto reakcích se dítě musí opřít o natažené paže. Věnujte proto v textu pozornost pojmu „zkrácená paže“ (viz obrázek 8 na straně 18).

S tím souvisí:

4. Reakční rychlost

S obrannou reakcí souvisí i reakční rychlost, tzn. jak rychle děti zareaguji na vzniklý podnět. Reakční rychlost se netýká jen pádů, ale také slovních podnětů, příkazů. U hyperaktivních dětí může být přehnaně krátká, nebo naopak výrazně prodloužená. Problémy nastávají především u dětí s autismem.

5. Orientace tělesného schématu

Jedná se o velice důležitou kapitolu, která je pomyslnou červenou nití naší knihy. Dítě si musí uvědomit, kde má kterou část těla. Nejde jen o to, aby vnímalo, že má ruce (míněno paže), ale musí vnímat, že paže začíná ramenem, má nadloktí, předloktí a vlastní ruku. Každou část paže může vědomě ovládat. Jedná se o diferenciaci částí. Vysvětlíme si to na termínu, který používáme dále v publikaci:

Sed v „knížce“

Jak pracují jednotlivé části?

Nohy (dolní končetiny) a pánev mají stabilní pozici. Při cvičení neprovádějí žádný vědomý pohyb, přesto v nich „neviditelně“ pracují svaly, které v dané pozici tělo stabilizují.

Svaly trupu pracují podle potřeb pohybů paží.

Paže rozloží pohyb podle svých částí, které jsme vyjmenovaly výše: pohyb vzhůru = protažení paží, v zápěstí proběhne jen malý pohyb; pohyb do stran, každá paže může provádět jiný pohyb = jedna paže je pokrčená v lokti, druhá protažená, zápěstí mají rozdílná postavení.

6. Orientace tělesného schématu v prostoru

Při orientaci tělesného schématu v prostoru nejde jenom o to, zda jsem v místnosti, nebo venku. Je nutné vnímat všechny směry: vpředu, vzadu, nahoře, dole, stranou.

7. Rytmus

Rytmus je základem zachování života, ať už se jedná o tep srdce, dýchání nebo činnosti dalších vnitřních orgánů. Plazení, lezení i chůze jsou rytmizované činnosti. Na pravidelnosti činnosti závisí životní pohoda. Nácvik rytmu vás bude provázet celou knihou. Je to zelená nitka naší knihy.

8. Koordinace pohybu

Z hlediska činnosti svalů je nutné si uvědomit, že žádný sval nepracuje samostatně. Na pohybu se vždy podílí několik svalových skupin, které koordinovaně následují po sobě.

9. Sociální cítění

Jedná se o schopnost navazovat vztahy nejen slovně, ale i vnímat a respektovat druhé.

10. Představivost

Každé činnosti musí předcházet myšlenka, co chci realizovat, co chci nebo mám udělat.

Nervová soustava spojuje všechny složky. Má své informace z periferie – získává je prostřednictvím oka, ucha, hmatu, kloubů, svalů. Tyto informace přicházejí z periferie do obou hemisfér buď přímo, nebo zkříženě. Mozek se vyznačuje velkou možností tvořit náhradní spoje.

Při nácviku grafomotoriky je základem pohybová koordinace. K ní přistupuje centralizace, symetrizace, vnímání středu, koncentrace, stabilizace. Nahlédněte dále do publikace a možná vás udiví, že mluvíme o „celku“, a dítě přitom při všech cvicích „jenom sedí“ a „jenom hýbá pažemi“. Abychom dokázaly, že tyto pohyby mají hlubší smysl, probereme instruktivně a na vysvětlenou jeden cvik.

Cvik 50

Základní pozice: Sed v „knížce“. Plosky nohou jsou spojené, kolena stejnoměrně rozevřená. Lahev uchopíme oběma rukama, levá ruka svírá lahev nahoře. Lahev postavíme celou plochou dna do středu mezi kolena. Lahev držíme kolmo k zemi a v pokračování osy těla (cvik 50-ZP).

Provedení:

1. Postavíme lahev dnem vedle levého stehna (cvik 50-1).

2. Postavíme lahev dnem vedle pravého stehna (cvik 50-2).

3. Postavíme lahev vedle levé holeně (cvik 50-3).

4. Postavíme lahev vedle pravé holeně (cvik 50-4).

5. Postavíme lahev před chodidla (cvik 50-5).

6. Vrátíme se zpět do základní pozice,
levá ruka je nahoře (cvik 50-6).

7. Postavíme lahev na hlavu (cvik 50-7).

8. Vrátíme se zpět do základní pozice,

9. levá ruka je nahoře (cvik 50-ZP).

cvik 50-ZP

cvik 50-1

cvik 50-2

cvik 50-3

cvik 50-4

cvik 50-5

cvik 50-6

cvik 50-7

1. Rozbor cviku z hlediska pohybu

1. Základní pozice: Sed v „knížce“. Plosky nohou jsou spojené, kolena stejnoměrně rozevřená.

Sed odpovídá osmému měsíci věku, vzpřimovací reakce začínají od narození. Spojením plosek nohou a sedem na obou hýždích se celé tělo vyrovnává a směruje se do vertikální osy – symetrizuje.

Kolena stejnoměrně rozevřená – poloha uvolňuje vnitřní rotaci v kyčelním kloubu, jedná se o prevenci nebo léčbu vbočených kolen. Současně se lépe udržuje stabilita (reakce rovnovážné a stabilizační).

Plosky nohou jsou spojené – poloha ovlivňuje plochonoží.

2. Lahev uchopíme oběma rukama.

Předpokládáme stejnoměrný stisk prstů obou rukou, rovnoměrné protažení obou paží a postavení PET lahve na plnou plochu dna. Děti, které mají problémy s koordinací a grafomotorikou, mají většinou jednu ruku „zkrácenou“ (obr. 8 na straně 18). Ve skutečnosti ruka není zkrácená, ale paže se v rameni stáčí vpřed, rameno zvedá, a tím se mírně krčí v lokti. Jedná se o nesprávný pohybový stereotyp. Jestliže „zkrácená“ ruka drží lahev dole, nedosáhne přesně
na místo a zkracuje dráhu. Má tendenci stavět lahev na zadní okraj. Správná ruka dotahuje pohyb na místo. Pokud je „krátká“ ruka nahoře, má tendenci
stavět dno lahve na přední okraj a opět si zkracuje dráhu. Proto zdůrazňujeme umístění lahve na celou plochu dna a střídání rukou ve svrchním a spodním úchopu, aby zdravá paže měla možnost trénovat a usměrňovat „zkrácenou“ paži.

3. Postavíme lahev dnem vedle levého a pravého stehna.

Nadloktí paže na straně stehna se více přibližuje k tělu, loket se ohýbá, zápěstí se ohýbá. Druhostranná paže je protažená v lokti, zápěstí je téměř rovné (jedná se

o diferenciaci částí).

4. Postavíme lahev vedle levé a pravé holeně.

Loket a zápěstí jsou v jiném postavení, přidává se diferenciace v rameni (jedná se o diferenciaci částí).

5. Postavíme lahev před chodidla. Postavíme lahev na hlavu.

Zde se procvičuje symetrie a střed. „Krátká“ ruka má tendenci přetahovat lahev mimo střední osu, na svoji stranu (jedná se o orientaci tělesného schématu v prostoru). Při pohybu lahví před chodidla děti často přepadávají vpřed (jedná se o reakci rovnovážnou a stabilizační).

6. Počítání na doby

Při počítání na doby (jedná se o rytmus) je nutné dodržovat pravidelnost, nezrychlovat, nezpomalovat, nedělat pauzy. Je potřeba zvolit takové tempo, které dítě zvládá (jedná se o reakční rychlost).

7. Tempo a přesnost

Pomalý a přesný pohyb je lepší než rychlý, zbrklý a nepřesný (jedná se o koordinaci pohybu).

2. Rozbor cviku z hlediska vnímání směrů
Vertikála: Držení lahve kolmo určuje vertikálu. Zvednutí a postavení lahve na hlavu umocní pocit vertikály.

Horizontála: Jedná se o pohyb ze strany na stranu a vpřed.

Diagonála: Podívejte se na rozbory psacích písmen. Tyto směry je nutné vnímat při psaní.

3. Rozbor cviku z hlediska použitých pojmů
Pro orientaci tělesného schématu v prostoru je důležité si uvědomovat pojmy nahoru–dolů, stranou (vpravo–vlevo), vpřed–vzad.

4. Rozbor cviku z hlediska orientace tělesného schématu
Pro orientaci tělesného schématu je důležité si uvědomovat pojmy hlava – stehno – holeň – chodidla.

5. Rozbor cviku z hlediska mozkové činnosti
Mozek je informován z těchto míst:

Kůže (taktilní percepce): Držení lahve v ruce, dotyky kolena, hlava.

Zrak: Pohled na místo postavení lahve.

Sluch: Poslouchání instrukcí.

Z těchto i dalších míst přicházejí informace do mozku, odtud do mozečku, který je vyhodnotí a pošle zpět do mozku k realizaci. Vždy jsou informovány obě hemisféry.

Důležitá informace: pohledem na předcvičujícího jsou aktivovány tzv. „zrcadlové“ buňky v mozku. Volně řečeno: tyto buňky napodobují a opisují pohyby instruktora, a tím více aktivují mozek cvičícího, rozšiřují možnosti a výsledky učení.

6. Rozbor cviku z hlediska pohledu na píšící dítě
Dítě sedí rovně.

Dítě používá všechny segmenty paže:

- nadloktí – nadlehčuje

- předloktí – vede směr

- zápěstí – uvolňuje pro tvary

- prsty – reguluje úchop a citlivost úchopu

7. Rozbor cviku z hlediska zrušení nesprávného pohybu
Cvikem napravujeme:

- špatný sed, kulatá záda

- vtáčení ramene dovnitř

- neovladatelné krčení v lokti

- přetáčení předloktí ke stolu, pevná opora předloktí o stůl

- pevnou oporu palcové části zápěstí o podložku

- přitahování palce do dlaně

- tendence krčení prstů v pěst

Základem správného pohybu je pohybová koordinace. K ní přistupuje centralizace, symetrizace, vnímání středu, koncentrace, stabilizace.

V průběhu svého vývoje si mozek dítěte vypěstoval cesty, kudy prochází impulzy. Nesprávné provádění pohybu je způsobeno tím, že některá drobná místa v mozku nepracují tak, jak by měla. Dítě tedy provádí vše spontánně, „jak to jde“. Je důležité, že mozek má velké schopnosti nahrazovat nedostatky činnosti v některé z jeho částí nacházením a využitím jiných, nových cest a spojů. Umožňuje mu to tzv. plasticita mozku. Pro nacházení nových cest ale musíme mozku poskytnout prostor.

Proto musíme v základní části nácviku koordinace (dnes se často používá po-
jem křížení hemisfér) zajistit stabilní polohu (sed v „knížce“), aby se mozek mohl věnovat pouze přebudování starých pohybových stereotypů a nemusel se zabývat vyrovnáváním či balancováním těla ve stoji. V dalších fázích cvičení můžeme použít vyšší polohy.

Cviky na první pohled působí, jako by při nich „pouze“ pracovaly paže. Jedná se však o povrchní dojem. Pracujeme vlastní reflexní technikou a máme ověřené, že z pohybu paží i prstů se přenáší impulzy na trup a dolní končetiny. U kojenců je tento přenos viditelný, u starších dětí tomu tak bývá pouze někdy. Aktivace však probíhá neustále.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Grafomotorika a koordinace.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.