Podzimní barevné říkanky

Jiřina Nováková

Sluníčko

Sluníčko, kam schováváš se

v tom podzimním chladném čase?

Neschovávám, věřte mi,

je mi dobře na Zemi.

Počkám, až mraky přestanou se mračit,

pak moje paprsky začnou zářit.

Honem Vojto, Aničko,

pojďte ven si hrát,

ze zlaté stuhy sluníčka

pentličku uvázat.

Když soumrak zahalí krajinu

a skončí se den,

zítra zase přivítá nás

sluníčkovým pozdravem.

Barvy podzimu

Jaké barvy podzim má?

To snad každý tuší.

Žlutá, hnědá, červená,

ty podzimu sluší.

Podzim listí maloval,

barvičky tam namíchal.

Spadlé listí na zemi,

o podzimu zdá se mi.

Papíroví draci

Vítr fouká, vítr fičí,

honí černé mraky.

Na louce si děti pouští

papírové draky.

Drak se vznáší, prohání,

ten druhý ho dohání.

Ladně otáčí svůj bok,

oba letí jako o závod.

Kampak letí papírový drak?

Vysoko, vysoko do oblak.

Vznáší se a létá,

spatřit kousek světa.

Ve vzduchu se neztratí,

s kamarády dovádí.

Vítr pomáhá jim v letu

vstříc vzdálenému  světu.

A když vítr zeslábne,

drak pak na zem dosáhne.

Vůně lesa

Les je nejbohatší svět,

můžeš třeba závidět.

Čistý vzduch je drahokam,

každému je darován.

Smrkové stromy,

rovné jako svíčky,

rostou až k nebi,

do velikánské výšky.

Zelené větvičky

smrčků i borovic,

šiškami protkané,

s vůněmi na tisíc.

Když pak vítr zafičí,

padá k zemi jehličí.

Lesem všechno krásně voní,

zvířátka mu porozumí.

Je jim tady dobře všem,

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Podzimní barevné říkanky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.