Tomáš Reinbergr

Meditace
pro normální
smrtelníky,
ne pro mnichy

Meditace pro normální smrtelníky, ne pro mnichy

Copyright © Tomáš Reinbergr
Illustrations © Lenka Vondráčková

tištěná kniha: ISBN 978-80-908159-3-3

PDF: 978-80-908159-4-0

EPUB: 978-80-908159-5-7

MOBI: 978-80-908159-6-4

Děkuji Tomášovi Hajzlerovi za to,
že mě po absolvování mého kurzu
přiměl tuto knihu opravdu vydat.

Obsah

1. Co lze předat v této knize, a co ne?

2. Od majitele poker klubu přes sportovní ligu k učiteli meditace

3. Jak jsem se dostal k meditaci?

4. Co mi meditace dala?

5. Snadná meditace — instrukce

6. Přínosy meditace

7. Meditace pro aktivní lidi

8. Je to snadné

9. Pohodlný sed

10. Hluk nevadí

11. Meditace není to, co si myslíte

12. Kde meditovat v nabitém životě

13. Otázka vegetariánství

14. Mozek a meditace

15. Co jsou to védy

16. Nerovnováha aktivity a pasivity

17. Co je to stres

18. Meditace urychluje růst vědomí

19. Co znamená slovo jóga

20. Jak měřit při meditaci čas

21. Jak často meditovat

22. Vyplatí se meditovat dvakrát denně 20 minut?

23. Jak meditace zlepšuje spánek

24. Myšlenky při meditaci nevadí

25. Cokoli se při meditaci stane, je v pořádku

26. Meditovat před sportem, nebo po?

27. Jak naše meditace ovlivní naše děti

28. Je lepší meditovat před jídlem, či po jídle?

29. Meditovat před spánkem, nebo ne?

30. Dělání a bytí = výdech a nádech

31. Jak nám může meditace pomoct při cestování

32. Jak nám může meditace pomoct při sportu

33. Může strava ovlivnit meditaci?

34. Speciální případy při meditaci — cítění těla

35. Co je osvícení

Kurz védské meditace s osobní mantrou

36. V čem je védská meditace jiná

37. Mantra

38. Proč kurz trvá čtyři večery

39. Účinek je cítit už po první meditaci

40. Védská meditace a děti

41. Na shledanou

1.
Co lze předat v této knize,
a co ne?

Rád bych hned na začátku vyjasnil jednu věc, aby nedošlo k nějakému zklamání. Mým cílem v této knize je ukázat vám jiný pohled na meditaci. Podle mě nemusí být meditace těžká a nemusí být v rozporu s aktivním životem. Naopak, meditace nám má pomáhat žít více naplno, dosáhnout více, využít co nejvíce naše talenty.

Ne vše ale dokážu předat v knize. Na svých živých kurzech učím tzv. védskou meditaci, která využívá princip, kdy si v duchu myslíme mantru. To vede k rychlému zklidnění těla i mysli. Mantru předávám pouze osobně na kurzu, který trvá čtyři večery. V této knize vás naučím náhradní techniku, která místo mantry používá jemné vnímání dechu. Obě techniky jsou ale určené pro normální smrtelníky, ne pro mnichy. Proto jsou snadné a praktické.

Co je s mantrou jiné?

S mantrou je účinek silnější a meditace je snazší. Budu rád, když po přečtení této knihy budete mít zájem o živý kurz védské meditace s mantrou, ale zároveň už technika popsaná v této knize je plnohodnotná a budu šťastný, když vás namotivuje pravidelně meditovat. A mým cílem je právě umožnit lidem využít maximum vlastního potenciálu.

Snadná meditace a védská meditace

Technice jemného vnímání dechu budu v knize říkat snadná meditace a technice s mantrou budu říkat védská meditace. Specifikům védské meditace se budu věnovat v posledních několika kapitolách, ale párkrát je zmíním i v průběhu knihy. Tak jen abyste nebyli překvapeni, o jaké mantře že se to občas zmiňuji.

2.
Od majitele poker klubu přes sportovní ligu
k učiteli meditace

Nikdy jsem nebyl úplně skeptik. Už v mládí mě zajímaly záhady a věci mezi nebem a zemí, ale delší dobu trvalo, než se dostaly do popředí. Rodiče jsou spíše materiálně založeni, a tak jsme já a moje dvě sestry byli vedeni k úspěchu, kariéře. Táta je generální ředitel několika cukrovarů a lihovarů a dlouho si představoval, že budu pokračovat v jeho šlépějích. I teď to ještě občas zkusí.

Nějaký čas jsem po cestě úspěchu také kráčel. Prošel jsem gymplem v Mladé Boleslavi a potom vystudoval „nejtěžší gympl v Praze“ – Vysokou školu ekonomickou. Naštěstí jsem si brzy při brigádách uvědomil, že nikdy nebudu dobrý zaměstnanec. Pokud nevidím smysl a nemůžu si vše dělat podle sebe, nebaví mě to a nedělám práci dobře.

Začátek podnikání

A tak jsem už ve třeťáku při škole začal něco, z čeho se se štěstím stalo podnikání. Hrál jsem squash, a tak jsem založil squashovou ligu pro VŠE. Během 14 dní se přihlásilo 200 hráčů, a tak jsem projekt postupně rozvíjel, přidala se přítelkyně, potom další členové týmu a nakonec vznikla celorepubliková liga. Ale o té později, teď jak jsem se dostal k pokeru, který mnozí považují za protiklad meditace.

Asi půl roku po začátku squashové ligy za mnou přišel kamarád s nápadem udělat něco podobného v pokeru. O tom jsem tou dobou nevěděl vůbec nic a jako většina lidí jsem ho považoval za hazard a bál jsem se mafie, výpalného a dalších ošklivých věcí z filmů. Onen kamarád mě vzal do pokerového klubu, já se naučil pravidla a zjistil, že poker má sice prvky hazardu, ale je spíše blíže šachům než ruletě. Dlouhodobě vyhrávají ti, kdo mají lepší dovednosti. Ne ti, kterým padne kulička.

Pokerová léta

A tak jsem se nechal přesvědčit a založili jsme i pokerovou ligu. Nejprve se hrálo online, poté jsem s jiným kamarádem, profi hráčem, založil i živý pokerový klub. Ten jsem provozoval šest let a za tu dobu jsme se třikrát stěhovali, zažili spoustu pádů i vzestupů a nejvíce měli i 36 zaměstnanců. A přesto, že vše fungovalo, projekt vydělával, já jsem se v tom cítil hůř a hůř.

Více a více mě zajímala meditace, jóga, ajurvéda, zdravý životní styl. A to moc nešlo dohromady s nočním životem, dlouhým sezením, alkoholem, kouřením. Neměl jsem si co říct s týmem, kterému jsme říkali upíři. A tak jsem poslechl srdce a svůj podíl prodal partnerům. Po nějaké době jsem o všechny peníze přišel, to je zase jiná zajímavá kapitola. Každopádně jsem rád, že jsem poslechl srdce, od té doby mě to vedlo směrem, ve kterém se cítím mnohem lépe. A poker klub dodnes funguje a stal se jedním z největších v ČR.

Největší amatérská liga v ČR

Zatímco jsem provozoval poker klub, rozvíjel se i projekt squashové ligy. Ten funguje dodnes a pracuji na něm já a další čtyři členové týmu. Postupně jsme squashovou ligu rozšířili z Vysoké školy ekonomické na další školy, poté do dalších měst, potom jsme přidali ke squashi i badminton, tenis, beachvolejbal, ping-pong a běhání. Časem jsme dostudovali, a tak se liga otevřela komukoli a vznikla VAŠE LIGA, největší amatérská liga v ČR v námi pořádaných sportech. Před covidem čítala 1800 hráčů v devíti městech republiky.

Díky tomu, že jsem měl štěstí a tyto projekty se chytly, nikdy jsem pro nikoho nepracoval. Stal jsem se brzy pánem svých financí i času. A tak jsem měl čas věnovat se věcem, které mě zajímaly, což byly vnitřní oblasti člověka stále více než vnější. Šlo o půsty a další očistné techniky, výživové směry, jógu, ajurvédu, chůzi a běhání bosky, pobyt ve tmě, dechová cvičení, otužování atd. Ale především jsem se více a více věnoval meditaci, která všechny ostatní oblasti vlastně odstartovala a postupně začala měnit i moji pracovní náplň.

3.
Jak jsem se dostal k meditaci?

V roce 2010 mi moje ezoterická tchyně doporučila meditační kurz vipassany. V té době jsem už podnikal a zrovna jsem dokončoval vysokou školu. Nenudil jsem se, ale když tchyně zmínila, že přijede thajský mnich a povede v Želivském klášteře desetidenní kurz, řekli jsme si se ženou, že si takovou vzácnou příležitost nenecháme ujít.

Na místě nám drobný, usměvavý „Adžán“ sdělil, že budeme bydlet každý zvlášť, budeme se scházet pouze na jídlo. Při jídle ani mimo se nemáme celých deset dní s nikým bavit, nemáme nic číst ani se jinak zabavovat, máme si vypnout mobil. Celý den střídejte pomalou vědomou chůzi a sezení a vnímání dechu. Dvanáct hodin denně, deset dní. Cože?

Mám jet domů?

Tak takhle jsem si to nepředstavoval. Myslel jsem si, že každý den budeme chvíli meditovat, potom bude nějaká přednáška. Ve zbytku dne se budu bavit s přítelkyní a tchyní, trochu si číst, trochu pracovat. A ono takhle spartánsky… Dobře, tak to zkusíme.

První den byl nekonečný. Spousta myšlenek v hlavě, střídající se nálady, čas neutíká, nebaví mě to. Zapínám mobil a čtu si o vipassaně a buddhizmu vše, co najdu. A dočítám se, že mám vydržet, že něco přijde. Druhý den je stejně nekonečný. Uvažuju, že odjedu. Ale vzpomenu si na to, co jsem se dočetl, a zůstávám. Další dny totéž, málem už fakt odjíždím, doma mám přece tolik práce, studium, podnikání čeká.

Plná prázdnota

Neodjel jsem a to je dobře. Pátý den, poté, co jsem nezažil žádné stavy, o kterých jsem četl, žádné změny, se něco stalo. Měl jsem toho už tak dost, že jsem se vzdal. Tak co, nic se neděje, tak se o nic nesnažím, staň se, co staň. A najednou se ve mně rozhostil neskutečný klid. Vše se zpomalilo, pocit vnitřního prostoru a svobody. Všechno je jedno, je jen teď. Prázdno uvnitř, ale plné života. Aha, tak ono fakt něco uvnitř existuje. Tohle je ta nirvána, o které všichni mluví?

Když jsem otevřel oči, byl jsem nadále ve zpomaleném, velmi příjemném stavu. A ten stav, chvílemi mělčí, chvílemi hlubší, trval až do konce kurzu, do desátého dne. Před cestou domů jsme s přítelkyní a tchyní šli na oběd a asi pět hodin v kuse si vyprávěli vše, co jsme za těch deset dní zažili a co jsme si nemohli říct. Třeba to, že když jsem meditoval venku, slyšel jsem na kopřivě kadit housenky.

Védská meditace – praktičtější technika

Byl to pro mě zlomový zážitek života. Zjištění, že opravdu existuje vnitřní svět a že je obrovský. Od té doby jsem přesunul část pozornosti z života venku na život uvnitř. Začal jsem číst knihy o meditaci, józe a dalších nástrojích. Po návratu do Prahy jsem se techniku snažil praktikovat každý den, ale nebylo to bohužel moc praktické. Čtvrt hodiny divné pomalé chůze a čtvrt hodiny sezení v tichu, k tomu nemáte podmínky všude. Našel jsem si místo v našem paneláku, v posledním patře pod střechou, ale bylo to těžké. Při nabitějších dnech či cestování to nešlo už vůbec. Stav, který jsem měl od pátého dne na kurzu, jsem už v Praze bohužel nepocítil.

Asi po půl roce zase přišla na scénu tchyně s dalším doporučením. Prý byla na kurzu védské meditace u jednoho Australana a je to mnohem praktičtější. Po minulé životměnící zkušenosti jsme se nenechali dlouho přemlouvat. Šli jsme tedy na kurz k Timu Mitchellovi a ten nás během čtyř večerů naučil techniku, která je určena pro lidi žijící aktivním životem. Ne pro mnichy. Dá se dělat kdykoli a kdekoli. Není třeba klidného místa, myšlenky nejsou nepřítel, člověk nevypadá nijak divně. Prostě si zavře oči a začne si v duchu myslet mantru, která rychle zklidní tělo i mysl. Bez snahy, bez usilování. Dá se provozovat třeba i v tramvaji. Zkrátka technika pro normální smrtelníky.

Funguje to hned v prvních 20 minutách

První večer mi Tim, našedivělý usměvavý padesátník, předal mou osobní mantru a provedl mě první meditací. Během této první krátké meditace jsem měl podobný prožitek jako až na pátém dni vipassany. Plná prázdnota. Kde jsem, kdo jsem. Chvílemi jsem nevnímal vlastní tělo. Byl jsem v nějakém sladkém místě hluboko uvnitř. Když jsem otevřel oči, cítil jsem se svěže a připadalo mi to jako pět minut. Meditoval jsem prý ale 20 minut.

Z první védské meditace jsem byl nadšený. A moje nadšení od té doby neopadlo, celých deset let. Od té doby medituju dvakrát denně, téměř každý den. Začal jsem chodit na Timovy přednášky a postupně jsme se spřátelili. Začal jsem hltat védskou filozofii, pocházející ze staré Indie. Po pár letech jsem Timovi začal pomáhat organizovat kurzy meditace a šířit o ní povědomí.

Učitel meditace

Nakonec jsem vstoupil do výcviku na učitele védské meditace. Musel jsem toho hodně nastudovat a taky hodně nameditovat, abych více vyzařoval to, co učím. Trvalo to dva roky. Částečně jsem se školil u Tima Mitchella, částečně u Radka Šimčíka, který se techniku naučil v Austrálii, ale od jiného Tima. Takže posledních pár let sám učím a přináší mi velké uspokojení vidět, jak to mění lidem život k lepšímu. Dělá mi obrovskou radost vidět v očích studentů po první meditaci stejný úžas, jaký jsem tam měl kdysi já.

4.
Co mi meditace dala?

Výzkumy ukázaly, že pravidelná meditace má velkou řadu fyzických i psychických přínosů. Co ale dala meditace mně osobně, když jsem kdysi, v roce 2010 začal meditovat? A co mi dává dnes? Proč stále medituju?

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Meditace pro normální smrtelníky, ne pro mnichy.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.