© ÀNCORA EDITRICE, 2000

Via Benigno Crespi, 30 – 20159 – Milano, Italy

Z talianskeho originálu:

I danni dello spiritismo. L’azione occulta del Maligno nelle presunte comunicazioni con l’Aldilà

Vydal: © Zachej.sk, 2019

Preklad: © Terézia Baroková

Grafika: © Tomáš Kyška

Redaktorka: PhDr. Zuzana Ring

Jazyková korektúra: Zuzana Hašková

Odborný posudok: Ing. Mgr. Ivan Barus

Nihil obstat: Mons. Gabriel Ragan

Imprimatur: Mons. Marek Forgáč

pomocný biskup – generálny vikár

ABÚ Košice – Prot. č. 734/19, 27. 6. 2019

Citácie sú prevzaté z publikácií:

Biblia – Starý a Nový zákon, Katolícky preklad, Trnava:

Spolok svätého Vojtecha, 2016.

Katechizmus Katolíckej cirkvi, Trnava:

Spolok svätého Vojtecha, 2017.

ISBN: 978-80-8211-111-1

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto publikácie sa nesmie reprodukovať v akejkoľvek podobe alebo akýmkoľvek spôsobom (elektronicky, mechanicky, fotokópiami alebo iným spôsobom) bez súhlasu vlastníka autorských práv.

OBSAH

ÚVOD

OBETE ŠPIRITIZMU:

CHCELA SOM KOMUNIKOVAŤ SO SVOJOU NEBOHOU SESTROU

HĽADALA SOM PRAVDU, A NACHÁDZALA SOM KLAMSTVO

VYZERALO TO AKO ŽART, ALE POTOM SOM DOSTAL VEĽKÝ STRACH

PRÍČINOU MOJICH NEPOKOJOV BOLA ODPORNÁ ŠPIRITISTICKÁ SEANSA

ODVTEDY SI DRŽÍM ODSTUP OD NEBEZPEČENSTIEV TOHTO DRUHU

HĽADALA SOM V ŠPIRITIZME ÚTECHU, NO MÁRNE

STRAŠNÝ BOJ S MOCNÝM NEPRIATEĽOM

ZAČAL SA ZMIETAŤ A Z ÚST MU IŠLA BIELA PENA

DOTLAČENÝ PRÍBUZNÝMI A PRIATEĽMI VYSKÚŠAL SOM CESTU ŠPIRITIZMU

TOTO VŠETKO TRVALO NIEKOĽKO ROKOV, POČAS KTORÝCH MA MÔJ MANŽEL OPOUSTIL A MOJE DCÉRY SA DALI NA ZLÉ CESTY

AKO BOLO MÉDIUM UPOZORNENÉ, ŽE BOH HO POTRESTÁ

AKO ROZPOZNAŤ A DEMASKOVAŤ SVET TEMNOTY
TECHNIKY ŠPIRITIZMU

VYKLEPKÁVANIE ÚDEROV

OTÁČACÍ STOLÍK

KYVADIELKO

NEPRIAME ALEBO PRIAME AUTOMATICKÉ PÍSANIE

PNEUMATOGRAFIA

PNEUMATOFÓNIA

ŠPIRITISTICKÁ TABUĽKA

ELEKTRONICKÉ PROSTRIEDKY

ŠPIRITISTICKÉ JAVY

DÔLEŽITÝ ÚVOD

VONKAJŠIE (ALEBO FYZICKÉ) ŠPIRITISTICKÉ JAVY

VNÚTORNÉ (ALEBO MENTÁLNE) ŠPIRITISTICKÉ JAVY

PRÍČINY ŠPIRITISTICKÝCH JAVOV

RÔZNE ŠPIRITISTICKÉ TEÓRIE A PRÚDY

LÉON DENIZARD RIVAIL (ALLAN KARDEC)

AFRICKO-JUHOAMERICKÝ ŠPIRITIZMUS

NOVÁ FORMA ŠPIRITIZMU - CHANNELING

ČO HOVORÍ BOH O ŠPIRITIZME

ČO HOVORÍ BIBLIA O ŠPIRITIZME

BOŽIE SLOVO

VYHLÁSENIA UČITEĽSKÉHO ÚRADU CIRKVI

JE MOŽNÝ KONTAKT S NAŠIMI ZOSNULÝMI?

SPOLOČENSTVO SO ZOSNULÝMI

NIEKOĽKO BIBLICKÝCH PRÍBEHOV

NIEKTORÉ PRÍPADY PRIAMYCH A ZMYSLAMI VNÍMATEĽNÝCH KONTAKTOV

ŠPIRITIZMUS A OKULTNÁ ČINNOSŤ ZLÉHO

MÉDIUM A ZLÝ DUCH

ZDEDENÉ ŠPIRITISTICKÉ SCHOPNOSTI?

ZÁVAŽNÉ DÔSLEDKY ŠPIRITISTICKÝCH SEÁNS

DÔSLEDKY NA FYZICKOM A PSYCHICKOM ZDRAVÍ

SVEDECTVÁ Z MINULOSTI

PRÍBEH BARTOLA LONGA

NAJVÄČŠIE RIZIKO: STRATA VIERY

PSEUDOKATOLÍCKY ŠPIRITIZMUS

SLOVO SVETLA

DODATOK

HARRY POTTER A ŠPIRITIZMUS

Úvod

Drahý priateľ, drahá priateľka! Asi už vieš, že špiritizmus je pokus vyvolávať zomrelých alebo duchov s cieľom na niečo sa ich spytovať. Pod vyvolávaním chápeme akýkoľvek spôsob „uskutočnenia komunikácie s duchmi alebo dušami zosnulých vnímateľnej prostredníctvom ľudských zmyslov“. Vyvolávanie, ktoré sa usiluje primäť zosnulých, aby sa prejavili, sa ale odlišuje od vzývania. Vzývanie je modlitba, čiže prosba alebo otázka, ktorými sa obraciame priamo na Boha alebo na zomrelých, na svätých, aby sa za nás prihovárali u Boha. Žiadať v modlitbe zomrelých o pomoc tak, ako keď prosíme o príhovor svätých, je niečo úplne iné ako vyvolávanie duchov alebo vyvolávanie zomrelých.

Moja pastorálna skúsenosť v minulosti i v súčasnosti ma už niekoľko rokov zbližuje s tými bratmi a sestrami, ktorí od Cirkvi potrebujú služby exorcizmov. Stretol som ľudí, ktorí verili, že špiritizmus je skutočne vhodný prostriedok, ako sa skontaktovať so zosnulými. No keď ho vyskúšali, zažili niečo, čo malo devastujúce následky. Túto prácu som pripravil z úprimného súcitu s nimi a s úmyslom ponúknuť podnety na zamyslenie spojené s rozlišovaním pre všetkých, ktorí prišli do kontaktu so špiritizmom. Môže byť i výchovnou pomôckou pre učiteľov, pracovníkov v pastorácii, kňazov a rehoľníkov, i návodom pre bežných kresťanov, ako predísť skúsenostiam so špiritizmom, a napokon liekom pre tých, ktorí sa stali jeho obeťami. Pokúsil som sa o zhrňujúci a čo najjednoduchší a najvýstižnejší výklad náuky o špiritizme, ako o ňom hovorí Božie slovo a učenie Cirkvi. Dúfam, že sa mi to podarilo. Snažil som sa tiež poukázať na nebezpečenstvá, ktoré tieto praktiky prinášajú, a upozorniť, že nie sú žiadnym prínosom v duchovnom napredovaní, či už individuálnom, alebo spoločenskom. Naopak, často sú zdrojom vážnych škôd psychologických, psychických, morálnych a duchovných. Poskytnem dôkazy úplnej nepravdivosti toho, čo tvrdí špiritizmus – že uplatnením určitých postupov je podľa vlastného želania možná komunikácia s druhým svetom^1 a že z takejto komunikácie možno získať množstvo informácií, nevyhnutných ponaučení pre zaujatie morálnych postojov a svoju plnú sebarealizáciu.

Taktiež som zistil, že jedným z dôvodov, pre ktorý mnohí, aj tí, ktorí sa nazývajú kresťanmi, padajú do pasce špiritizmu, je nedostatočné poznanie nadprirodzených skutočností zjavených Bohom v Biblii a v učení Cirkvi. Preto ti na premýšľanie posielam teologicky spoľahlivé texty na tému smrti, súdu, očistca, neba napísané jednoduchým, zrozumiteľným jazykom. Som skutočne presvedčený, že takéto vedomosti môžu byť veľkou pomocou pri predchádzaní škôd zo špiritizmu. Podľa môjho názoru nemôže existovať „nová evanjelizácia“, ktorá by si neuvedomovala dôležitosť ohlasovania života na druhom svete a skutočného vzťahu medzi nami a svetom po smrti. Primerané informácie o tomto zvláštnom aspekte novej evanjelizácie ponúkam všetkým ako preventívny prostriedok na zamedzenie šírenia špiritizmu. Sú nevyhnutnosťou, o ktorej dúfam, že ju týmto dávam k dispozícii. Ako ďalšie je potrebné načúvanie osobám, náležité prijímanie svätenín, požehnaní a napokon správne nasmerovanie a nezanedbávanie ľudovej zbožnosti a pobožností. Tieto posledné témy môžeš nájsť aj v mojej predchádzajúcej knihe Nebezpečenstvo mágie.2

So želaním pokojného čítania ti ďakujem za pozornosť venovanú problému špiritizmu, ktorú si prejavil zaobstaraním si tejto knihy.

Páter Francesco Bamonte ICMS

Predseda Medzinárodnej asociácie exorcistov

OBETE ŠPIRITIZMU:

PRÍBEHY A SVEDECTVÁ

Takmer všetky svedectvá, ktoré prinášam, sú priamo od ľudí, ktorí prežili opísanú udalosť. Niektoré som sa však dozvedel od ich príbuzných alebo priateľov. Skaza prítomná v každom z nich poukazuje na to, že špiritizmus nie je neškodná zábavka. Predstavuje vážne ohrozenie duševnej vyrovnanosti a morálneho i duchovného života. Nezáleží na tom, aký je jeho pôvod, či je to podvod, podvedomé mechanizmy, autosugescia alebo vplyv diabla.

Chcela som komunikovať so svojou nebohou sestrou

Pred niekoľkými rokmi ma bolestne zasiahla smrť mojej sestry. Keďže som nemala oporu vo viere, upadla som do depresie. Trápila som sa pocitmi viny a cítila som potrebu porozprávať sa so sestrou, aby som jej mohla povedať, že som ju mala rada, že mi veľmi chýba, a vyjadriť jej všetku svoju bolesť a lásku.

Vedela som o “centre psychofónie“,3 v ktorom bolo možné pod vedením expertov komunikovať s druhým svetom. Článok v jednom časopise mi mal potvrdiť, že sa jedná o výsledok vedeckého výskumu. „Výskumníci“ mali na svoj prejav vyhradené rádiové vlny (ak si dobre spomínam, definované ako „biela vlna“), cez ktoré bolo možné pohovoriť si so zosnulými. Očividne išlo o špiritizmus. Nebola v tom žiadna vedeckosť, ale ja som… naletela! Chytila som sa do pasce.

Vybrala som sa spolu s mojou matkou do G. V tomto centre pán B. bezplatne prijímal osoby, ktoré sa chceli spojiť so svojimi drahými zosnulými. Bola som zaradená do skupiny približne 20 až 30 osôb do jednej miestnosti, kde bolo obrovské rádio so zvláštnymi anténami. Nepýtal sa ma na nič, ani na meno. Bol večer. Pán B. nám povedal, aby sme si vytvorili vnútorný kontakt s tým, koho sme chceli vyvolať, a hneď potom zapol rádio. Po celom rade šumov sme začali počuť akýsi hlas. Oslovil menom jednu prítomnú osobu. Bola to mama, ktorá stratila syna pri nehode. Hlas dieťaťa sa predstavil menom zosnulého chlapca. Rozprávali sa spolu zopár minút. Pochopila som, že táto žena tu už predtým bola. Nasledoval ešte nejaký iný vstup a po ňom sme prišli na rad my. Zavolal ma hlas, ktorý sa predstavil ako moja sestra. Hlas pozdravil aj matku a hovoril o veciach, ktoré sa týkali našej rodiny. Niečo som sa spýtala a hlas mi odpovedal. Všetko trvalo asi dve až tri minúty. Na konci sedenia sme boli všetci pozvaní podpísať sa do jedného zošita. Pán B. mi pripomenul, že ma priviedol na tento spôsob „experimentovania“, a chcel ma naučiť techniku „automatického písania“,4 čo je ďalšia forma špiritizmu. Odmietla som to. Pán B. mi odporučil jednu osobu, ktorá sa venovala psychofónii v našom meste. Odmietla som aj túto ponuku a začala som sa cvičiť sama.

Naozaj som si myslela, že hovorím so svojou sestrou. Až po nejakom čase, po určitých nevysvetliteľných znepokojeniach som pochopila, že som sa rozprávala s diablom! Tieto špiritistické praktiky začali medzitým komplikovať moju situáciu. Už predtým som sa cítila zle a pre psychofóniu mi bolo čoraz horšie. Pozorovala som v dome akoby niečiu neviditeľnú prítomnosť. Nemohla som spať, študovať ani spoločensky žiť. Stal sa zo mňa netvor. Všetko a všetkých som nenávidela a najviac seba samu. Nepomohla mi ani odborná starostlivosť psychológa, psychoterapeuta a psychiatra. Môj stav bol čoraz zúfalejší!

Po tom, ako som prešla toľko pomýlených ciest, keďže som sa obrátila aj na mágov,5 som konečne našla tú správnu. Na radu jedného matkinho kolegu som sa obrátila na pátra P., kňaza. Povedal mi, že potrebujem zvláštne požehnania, a poradil mi istého kňaza-exorcistu, ktorým som sa dala viesť. Páter P. mi vysvetlil, že musím začať cestu obrátenia, konverzie. Pozval ma do jednej modlitbovej skupiny, aby som sa stala jej členkou. V tejto skupine mi Pán dal pochopiť, v čom a ako sa mám zmeniť. Častá svätá spoveď, každodenná modlitba svätého ruženca, pravidelná účasť na svätej omši, eucharistická adorácia, niektoré malé zriekania sa (v mojom prípade som sa zriekla mejkapu, nevhodného oblečenia, tanca, dodržiavala som každý piatok pôst o chlebe a vode a pod.) spolu s pravidelnými požehnaniami ma pomaly zbavovali moci mojej pýchy a Zlého. Začala som sa postupne cítiť lepšie. Viera, ktorú som našla cez utrpenie, mi pomohla začať nový život. Teraz, po ôsmich rokoch, mám už ukončenú vysokú školu, som vydatá, mám dve deti a pracujem ako učiteľka. A toto všetko sa mi podarilo dosiahnuť vďaka Bohu!

Hľadala som pravdu, a nachádzala som klamstvo

Nasledujúce svedectvo pochádza od doktorky A. M. V., s ktorou som sa osobne rozprával a ona mi ho na moju žiadosť ochotne napísala a poslala. Zároveň ma upozornila, že podobné svedectvo už bolo publikované v GRIS (Gruppo di Ricerca e di Informazione sulle Sette – Združenie pre výskum a informácie o sektách) 6 v prílohe mesačníka „Presenza cristiana“ v marci 1993, č. 14, pod názvom Alternatívne náboženské smery.

Zo zarytej ateistky som konvertovala v roku 1981. Vo svojom svedectve, o ktoré som bola požiadaná, chcem zdôrazniť, že už zvláštne a mocné povolanie Pána, keď sa mi prihovoril, nieslo so sebou celkom určité poslanie. Inými slovami, Pán sa neobmedzil iba na to, aby pretvoril môj život radikálnou vnútornou premenou a zmenou zmýšľania. Postupne ma pripravoval na konkrétnu úlohu. Spočíva v ohlasovaní spásy tým, ktorí majú psychické problémy. Krátko po dvadsiatke som nastúpila na svoju prvú prax na psychiatrickej klinike nemocnice v Imole a potom som pracovala v školskom tíme. Neskôr som slúžila v nemocnici v Rimini a nakoniec ako asistentka pre toxicky závislých (USL). Počas práce v nemocnici vyvrcholila moja vnútorná kríza, ktorá ma priviedla ku konverzii. V tomto prostredí sa pred mojimi očami odohrávali príbehy všemožného trápenia a úpadku – od fyzického utrpenia až po psychický rozpad osobnosti. Stretla som sa s prípadom tuláka, ktorého našli na ceste, s predávkovaním toxicky závislej osoby, s pokusom o samovraždu či s prostitútkou zmlátenou do krvi. Pri pohľade na nekonečný kolotoč ľudských degradácií som si kládla otázku, či toto je pravda, ktorú som hľadala. Určite to bola realita. Tvrdá realita, o ktorú silne narážali a trieštili sa všetky teoretické konštrukty ponúkané v knihách v plnej paráde.

Moje oči videli porazenú a zničenú ľudskú dôstojnosť a moje ruky sa jej dotýkali. Úplná strata seba samého, akéhokoľvek morálneho citu, nádeje, ba i samotného života. Často bez toho, že by bol vôbec poznaný. Aj ja som začala čosi strácať. Entuziazmus a nadšenie postupne ochabli a opustila ma túžba prehlbovať poznatky a chuť pracovať a bojovať. Súčasne s tým vo mne narastal i pocit bezmocnosti, únavy a znechutenia. Čo by mohlo zastaviť túto záplavu chorôb a šialenstva? Bol to nerovný boj, ktorý nebolo možné vyhrať. Avšak prameň bádateľky vo mne ešte nevyschol. Hovorila som si, že musí jestvovať niečo viac. Niečo, čo veda ešte neobjavila. Takto som prenikla až za prah vnímateľného, pevne rozhodnutá nájsť spôsob, ako odhaliť niečo z mystéria existencie. Z pevného postoja ateizmu som plynulo prešla do parapsychológie,7 odkiaľ som už ľahko skĺzla do labyrintu okultizmu.

Začalo sa intenzívne obdobie, vďaka Bohu krátke, ktoré vyvrcholilo stretnutím s jednou mladučkou adeptkou špiritizmu. Vyzerala neškodná a „anjelská“. Bola obdarená veľkou schopnosťou byť médiom^8 a v stave tranzu^9 dokázala praktizovať automatické písanie. Jej vedomie ustupovalo a jej hlasom začala hovoriť „Hviezda“, bytie, ktoré už od prvého momentu vedelo veľmi šikovne upútať moju pozornosť. Tvrdila, že ma dobre pozná, a skutočne mi vyjavila veci z mojej minulosti, o ktorých médium nemohlo vedieť. Okrem toho v našich konverzáciách často prechádzala na témy, ktoré mi najviac ležali na srdci. Prisľúbila mi vysvetlenie problému psychických chorôb, podporu a sprostredkovanie mimoriadnych schopností, ktoré by som mohla využiť na posilnenie seba samej a na pomoc iným. Spočiatku som sa nemohla ubrániť eufórii. Cítila som sa privilegovaná, lebo som si myslela, že som našla zvláštny zdroj vedomostí. Takto asi chce satan oklamať svojich služobníkov, keď im prepožičiava isté schopnosti. Ale ja som našťastie nehľadala moc a úspech, ale pravdu. A to celou svojou bytosťou. A zatiaľ čo „Hviezda“ viedla rozhovory jedným smerom, ja som sa snažila viesť ich iným. Tak sa niečo začalo, ale nepokračovalo. Bola mi sľubovaná sila, a ja som pomaly strácala všetku energiu. Mala som získať nové schopnosti myslenia, a môj rozum sa dostával pod čoraz väčší tlak. Hovorilo sa mi o láske, a ja som sa stávala prchkou a neznášanlivou.

Začala som si rozoberať a analyzovať to, čo sa práve dialo. Jednotlivosti spolu ukazovali cestu smerujúcu k desivému záveru. S kým som sa to dostala do kontaktu? Kto je toto bytie, s ktorým sa s plnou dôverou rozprávam? Kam sa ma to pokúša priviesť? Začala sa ma zmocňovať panika, narastal vo mne strach. Čoraz lepšie som si uvedomovala, že „Hviezda“ ma klame. Ani trochu sa mi nesnažila pomôcť, skôr ma chcela zničiť. Prečo? Zatiaľ čo som hľadala pravdu, nachádzala som klamstvo a prejavovalo sa to stále jasnejšie. Zosobnená lož v inteligentnom duchovnom bytí, s ktorou som sa spojila, so mnou komunikovala a mohla ma určitým spôsobom ovplyvňovať, takže teraz som sa začala cítiť naozaj zle.

Objavila som existenciu nadprirodzena a konkrétnu prítomnosť duchovných bytostí a taktiež som zistila, že môžu byť nebezpečné. Ako sa dá v tejto situácii brániť? Kto by mi mohol pomôcť? Premýšľala som, s kým by som sa mohla o všetkom porozprávať. Keby ma počul nejaký psychiater hovoriť o takých veciach, diagnostikoval by mi náboženské blúznenie. To ešte zväčšovalo moju hrôzu. Kde teda hľadať záchranu? Vedome som sa vzďaľovala od všetkých ľudí spojených s týmto svetom. Inštinktívne som začala ničiť knihy, poznámky a rôzne predmety súvisiace s okultnými praktikami. Ale moje rozhodnutie zastaviť sa a prelomiť ťažkú situáciu časom oslablo. Rozpútal sa vo mne strašný duchovný boj, ktorý bol znásobený mojím nepokojom.

Psychiatria hovorí v takýchto prípadoch vždy len o psychických chorobách. Ale dôvodom môjho zlého stavu bol duch. Toto mi bolo celkom jasné. V boji, do ktorého som bola zatiahnutá, pôsobili súčasne tri sily. Jedna sa ma snažila presvedčiť, že je so mnou koniec. Bola ako vír, ktorý sa ma pokúšal vtiahnuť do priepasti bez návratu. Iná časť vo mne však tvrdohlavo odporovala a potvrdzovala moje „nie“ náporu zla a choroby. Mohla by snáď byť tým, čo sa definuje ako slobodná vôľa? Ešte ďalšia časť vo mne rázne hodnotila všetko, čo sa dialo, a naliehavo hľadala riešenie. Moja psychika bola očividne rozvrátená v každej svojej funkcii. Myseľ pracovala na namáhavej interpretácii všetkého materiálneho a občas sa stratila v úplne nových a protirečivých protikladoch. Pociťovala som veľký tlak, veľkú ťarchu a vo všetkých oblastiach som bola utlmená. Zakúšala som to, čo sa v psychiatrii nazýva „pocit nezainteresovanosti“, keď človek pociťuje neviditeľné bremeno vytvárajúce bariéru medzi ním a okolitým svetom, ktorý mu pripadá cudzí a vzdialený. Dostavil sa aj blok v schopnosti koncentrácie, učenia sa a vykonávania akejkoľvek tvorivej a imaginatívnej činnosti.

Vzápätí som pochopila, že skôr než pôjdem ďalej, mala by som prehodnotiť všetko z minulosti, čo sa nachádza v mojom vnútri. Môj emotívny svet bol skrz-naskrz premknutý hlbokým a všeobecným pocitom bolesti. Duchovne, psychicky a tiež fyzicky som na tom bola biedne. Prežívala som nekontrolovateľnú úzkosť, paniku a triašku. Na hrudi ma tlačila neznesiteľná ťažoba, ktorá ma skľučovala. Iba moje vedomie sa zdalo byť nadmieru aktívne pri práci so živými spomienkami. Skutočne som si znova prešla a zanalyzovala celý môj dovtedajší život. Nachádzala som v ňom iný zmysel a nové súvislosti. Stále som pokračovala v hľadaní riešenia. Načo mi bolo päť rokov štúdia? Ako je napísané v knihe Jób: „On dáva radcom vykračovať boso a bláznov robí zo sudcov. […] On rozum berie zemským kniežatám a dáva im blúdiť púšťou bezcestnou. Tak tápu potme, svetla vôbec nemajú a tackajú sa ako opití“ (Jób 12, 17. 24-25).

Potom som začala rozmýšľať iným spôsobom. Keďže som sa musela brániť pred „Zlom“, bolo nevyhnutné usilovať o „Dobro“. Bolo by možné, že mojím liekom je práve ten, ktorému som vo svojom živote prikladala taký malý význam? Zachytila som stopu a pustila som sa po nej. Nepriviedla ma však priamo k odpovediam, po ktorých som pátrala. Žiaľ, nie je veľa kresťanov, ktorí dokážu čeliť podobným problémom. Ale Pán mi poslal do cesty jedného brata z charizmatického spoločenstva, ktorý mi, vďaka Bohu, vedel hneď poradiť. Povedal mi, že jedine Pán Ježiš ma môže oslobodiť. On je tým Spasiteľom, ktorého potrebujem. Dal mi do rúk Božie slovo, „pravdu“, ktorú som po celý život hľadala. Konečne som ju našla! Odvtedy kráčam po ceste oslobodenia a uzdravenia. Zachránilo ma stretnutie niekoho, kto bol silnejší než všetky sily Zlého. Niekoho, kto bol schopný vytrhnúť ma nielen z fyzického a psychického zla, ale aj z pasce klamstva zakoreneného v hriechu, ktorý plodí chyby.

Nezachránila ma veda, vedomosti ani medicína. Zachránil ma Pán Ježiš, ktorému som odovzdala celý môj život a zlý stav, do akého som sa dostala. Aby som získala oslobodenie, musela som nechať bojovať jeho; a potom sa iba pevne oprieť o Božie slovo, ktoré ma uistilo, že Ježišovi bola daná všetka moc. On premohol zlo skrze zásluhy vlastnej smrti a zmŕtvychvstania a jemu je podriadený každý duch. Verila som, že keď namiesto mňa bude bojovať Ježiš, jedného dňa budem oslobodená. Uzdravenie spočívalo v hlbokom a oblažujúcom obnovení môjho vnútra. Prebiehalo súčasne s fyzickým uzdravením, ktoré nastalo vďaka uzdraveniu psychiky. Toto bola moja vysoká škola psychológie a psychiatrie. Pochopila som, kto je pôvodcom všetkého zla, utrpenia, degradácie a ničenia človeka. Vtedy som sa veľa naučila o Zlom, o systémoch jeho presviedčania, o jeho prefíkanosti vynútiť si klamstvom a podvodom spoluprácu človeka s ním. Moja skúsenosť a svetlo zmŕtvychvstania ma urobili schopnou preniknúť do mechanizmov duchovnej, psychickej a fyzickej devastácie človeka silami zla. Na druhej strane som spoznala a zakúsila dielo spásy Ježiša Krista v Duchu Svätom. Videla som pôsobiť jeho moc a jeho láska obnovila zničené oblasti môjho života. Nemala by som nikdy zabudnúť na túto školu.

Postupne, ako prichádzalo uzdravenie, začala som sa starať o ľudí, ktorých mi Pán poslal do cesty. Cítila som veľmi jasne, že to, čo som prežila, si nemôžem nechať iba pre seba. Pán ma povolal deliť sa s bratmi a sestrami o pokrm, ktorý som dostala. Precítila som až do hĺbky svoju neistotu a svoju slabosť, takže som nemala ani najmenšej pochybnosti o tom, kto bol prameňom môjho uzdravenia. Mojou úlohou bolo ukázať bratom a sestrám cestu, na ktorej stretnú Záchrancu, a na kúsku tejto cesty ich sprevádzať. Rovnako ako som aj ja sama začala svoju skúsenosť oslobodenia stretnutím jedného brata z charizmatického spoločenstva. Znova som našla katolícku vieru vo svojej rodine. Začala som vykonávať službu pravej kresťanskej psychoterapie, ktorá sa stále zdokonaľovala. Bolo treba spojiť vedomosti získané osobnou skúsenosťou a zo Zjavenia a profesionálne vedomosti. Aj keď priznávam, že tieto druhé som musela poriadne okresať.

Môžem povedať, že ľudia ku mne radi prichádzajú, lebo vedia, že som psychologička. Prijímam ich ako psychologička, a ak nenamietajú, vediem ich k poznaniu toho, kto ich skutočne môže uzdraviť. S veľkou profesionalitou počúvam rekonštrukcie ich príbehov a potom ich spolu prinášame v modlitbe Pánu Ježišovi a jeho prosíme, aby dal veci do poriadku. Aby dal všetkému zmysel, uzdravil zranenia, priniesol odpustenie a vnútorný pokoj. Tak sa ľudia pomaličky učia predkladať Pánu Ježišovi každú oblasť svojho života. Učia sa modliť za svoje problémy a chápať, že najväčší psychológ všetkých čias je im vždy nablízku. A že zo všetkého najdôležitejšie je vytvoriť si s ním osobný vzťah.

Táto práca pre Pána by nemala žiaden význam, keby sa nekonala v modlitbovej skupine, vo farskom spoločenstve a v miestnej cirkvi. Ľudia sa musia začať navzájom privádzať k zážitkom spoločenstva. Ak to prijímajú, začlenia sa do modlitbovej skupiny, kde sa aj ostatní bratia a sestry stávajú dôležití a dopĺňajú Pánovo dielo. Tam stretnú kňaza, ktorý sa stará o ich sviatostný život. Spoločenstvo sa musí stať miestom, ktoré zabezpečí stabilitu a pokračovanie začatej cesty. Verné kráčanie po tejto spoločnej ceste je konkrétnym znakom toho, že uzdravenie napreduje. Malo by sa prejavovať evanjeliovým nadšením, čo znamená mať túžbu hovoriť ostatným o tom, čo urobil Pán v mojom živote. Nežiť pre seba samého, ale cítiť sa súčasťou Božieho ľudu, spolupracovníkom Božej milosti a nástrojom na obrátenie a spásu bratov. „Čo sme videli a počuli, zvestujeme aj vám, aby ste aj vy mali spoločenstvo s nami“ (1 Jn 1, 3). Je to cesta spásy vo svojom dynamickom pretrvávaní vo vnútri dejín ľudstva.

Vyzeralo to ako žart, ale potom som dostal veľký strach

V roku 1992 som bol vojakom v Caserte. Od 8. do 23. augusta ma poslali do centrálnej školy pre ženistov do Ríma, aby som si urobil vodičský kurz predjazdca. Počas sviatočných dní tu bolo vždy voľno a možnosť vychádzky od 9.30 ráno. V jeden takýto deň, 15. augusta, celá naša skupina robila hluk počas nástupu, a preto sa hodina odchodu posunula na jedenástu. V čase, ktorý nám ostával, ma pozvali dvaja veronskí vojaci z odvodového ročníka, ktorí už predtým organizovali špiritistické seansy, na jednu z nich. Konala sa v zásobovacom sklade. Odmietol som, pretože som tomu neveril a nikdy v minulosti som sa ničoho takého nezúčastnil. No aj preto, že som chcel ísť von. Oddychoval som na svojom lôžku a čakal na jedenástu hodinu, zatiaľ čo niektorí vojaci boli na seanse. Po pol hodine som sa cítil sám a znudený. Rozmyslel som si to a šiel za nimi. Nie preto, žeby som chcel byť prítomný pri špiritistickej seanse, ale aby som nebol sám.

Keď som tam vošiel, videl som tých dvoch, ako viedli seansu s prstom položeným na pohári. Pohár bol umiestnený na tabuľke. V jej strede bol nakreslený kruh a okolo neho boli napísané písmená abecedy. Jeden z nich kládol otázky a pohár sa kĺzal po tabuľke občas rýchlo, občas pomaly ukazujúc na písmená, ktoré tvorili odpovede. Povedal: „Ak si tu, daj nám znamenie“ a pohár sa pohol. Pokračoval: „Si dobrá duša?“ a pohár vytvoril slovo „áno“. Hneď potom vytvoril meno nejakej ženy. Spýtal sa jej na vek a povedala, že mala 22 rokov a bola omylom zavraždená. Po pár ďalších otázkach bola prepustená slovami: „Prepáč, že sme ťa vyrušili. Vráť sa tam, odkiaľ si prišla.“ Potom sa pohár presunul do stredu, kde bol nakreslený prázdny kruh. Po niekoľkých sekundách sa spýtal, či tam ešte je, ale pohár sa už nepohol. A toto, ako mi povedali, bolo znamenie, že odišla. Prešlo niekoľko sekúnd a znova povedal: „Ak si tu, daj nám znamenie.“ Pohár vytvoril mužské meno. Spýtal sa, či je dobrá duša, a on odpovedal: „Áno“, ale dodal: „Prosím, nerušte ma“, a tak bol hneď prepustený predošlými slovami: „Prepáč, že sme ťa vyrušili. Vráť sa tam, odkiaľ si prišiel.“ Pohár sa vrátil do prázdneho kruhu a zastavil sa. Po chvíľke sa spýtal ako predtým, či tam ešte je, a pohár sa tak ako predtým nepohol.

Uplynulo zopár minút čakania na ďalšieho zosnulého. A jeden z tých dvoch potom znova povedal: „Ak si tu, daj nám znamenie.“ Odpovedal: „Áno“ a potom sa pohár pohol a na písmenách vytvoril meno „Mário“. Ale tentoraz sa ho zabudol spýtať, čo sme si neskôr uvedomili, či je dobrá duša. Boli mu položené rôzne otázky, no nespomínam si presne aké. Keďže som až doteraz prejavoval skepsu, dvaja spoločníci ma chceli presvedčiť, že to neboli oni, kto hýbal pohárom. Preto ma vyzvali položiť si prst na pohár. Vyhovel som im, no naďalej som pochyboval. Snažil som sa pritlačiť pohár tak, aby sa zastavil, no on sa aj tak pohyboval, hoci pomalšie. A vytváral odpovede.

Zrazu jeden z prítomných otrávene povedal, že chce odísť. Vzápätí pohár vytvoril vetu: „Ak odídeš, potrestám ťa.“ Mladík sa zľakol a neodišiel. Potom odzneli ďalšie otázky, až prišiel čas obeda. Ten, čo kládol otázky, povedal obvyklú frázu o jeho prepustení a pohár sa pohol smerom k prázdnemu kruhu. Ale nevošiel celkom do kruhu a zastavil sa v polovici. Zopakoval teda frázu prepustenia, ale pohár zostal bez pohybu. Vyzval troch prítomných, aby ho prinútili posunúť sa do stredu. Veľmi nás prekvapilo, keď zostal akoby prilepený na tabuľke. Vidiac, že každý pokus pohnúť ním z miesta je zbytočný, povedal nervózne: „Dobre. Keď tu chceš zostať, tak si tu zostaň. My ideme jesť!“ Potom povedal mne a ďalšiemu vojakovi, aby sme dali prst preč. Tabuľku a pohár sme nechali na stole. Bol s nami aj skladník, ktorý mal v ten deň službu. Zamkol dvere a šiel s nami na obed.

V jedálni sme sa ďalej neveriacky rozprávali a žartovali o tom, čo sme robili pred chvíľou. To sa však nedá povedať o dvoch Verončanoch, ktorí sa zdali byť skôr znepokojení. Keď sme sa naobedovali, vrátili sme sa do skladu. Skladník otvoril dvere a pred nami sa objavil nečakaný obraz. Tabuľka a pohár boli na stole tak, ako sme ich tam nechali. Ale sklad bol hore nohami. Na zemi sa váľali svetre, košele, ruksaky, baganče a všetko ostatné. Jedna škatuľa s mydlami, ktorá bola pred naším odchodom zatvorená v rohu na zemi, bola teraz otvorená a celkom prázdna. Všetky mydlá boli na podlahe precízne poukladané do tvaru vejára. Na stole vedľa tabuľky sme nechali popolník plný ohorkov a popola. Aj ten sme našli prázdny. Ohorky a popol boli vysypané na stôl. Jeden mladý vojak sa šiel spýtať dvoch službukonajúcich vojakov na stráži v zbrojnici presne naproti skladu, či počuli nejaký hluk zo skladu alebo či tam videli niekoho vojsť. Oni odpovedali, že nie. Boli sme veľmi preľaknutí a zmätení. Museli sme totiž vylúčiť žart skladníka, keďže bol celý čas s nami. A on jediný mal v tom čase kľúče od skladu. Všetko sme uložili na svoje miesto. Potom sme pokračovali v špiritistickej seanse.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zhubný špiritizmus.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.