PROCES

Joseph de Désir

I. ONA

Když podíval se na tebe,

hada viděl a strasti.

Která duši ztratila

a padá do propasti.

Marně ruku natáhl

uštknut hadem proradnosti,

již nechtěl chytat volný pád

její marnivosti.

Počestnost svou vsadila,

v oku s ďáblem prohrála.

„Duše tvoje je teď má,

konkubíno spanilá.“

Ztratila glanc, vše šlo v žal.

V srdci stále stesk a svár.

A tma se na ni svalila,

to je lesk a bída kurtizán!

II. TŘETÍ

Hloupý, slepý v koutě stal,

jen pendrekům hold oddával.

Když mu otčím pěstmi matku pral,

věděl a nic nedělal.

Tu zlobu a hněv však v jiné lidi lál,

nešetříc žádné rány, kterou dal.

Tam něco podstrčit, tu něco vzít.

Mindráky chtěl vyléčit.

Žena od něj odešla,

nechtěla mít nýmanda.

A ta troska člověka

i děti své rovněž zapudila.

Hledali se dva takoví.

Komu ještě víc uškodit?

I potkalo se zlo a temno,

semknuli se oba v jedno.

Vymysleli na člověka,

že majetek je už čeká,

o tom pochyb neměli,

když jemu vaz lámali.

Úskoky a intriky,

lhát a plenit začali,

však zapomněli na Boha

ten tomu hold neoddá.

Marně víc se snažili,

sebe v hlubší propast nořili.

Až na okraji společnosti

jenom oni zůstali.

III. ŠTĚNĚ

Napoleonský komplex

však v hlavě nic,

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Proces.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.