Ukázka elektronické knihy

Copyright © Fischer Kinder- und Jugendbuchverlag GmbH, Frankfurt am Main, 2017

Translation © Tereza Jůzová, 2022

Czech edition © Nakladatelství Slovart, s. r. o., 2022

Žádná část této publikace nesmí být reprodukována, uložena ve vyhledávacím systému či šířena jiným způsobem – elektronicky, mechanicky, kopírováním, nahráváním či jinak – bez předchozího písemného svolení majitelů autorských práv.

SHERLOCK JUNIOR

A BEZHLAVÝ STŘELEC

Z německého originálu Sherlock Junior und der kopflose Bischof

přeložila Tereza Jůzová

Redigovala Kateřina Teodosijevová

Korektury Adéla Lapáčková

Editorka Kateřina Eliášová

Vydalo Nakladatelství Slovart, s. r. o., v edici BRIO, v roce 2022

Vydání první

Sazba Alias Press, s. r. o., Bratislava

Tisk FINIDR, s. r. o., Český Těšín

Cena uvedená na obálce je nezávazným

doporučením pro konečné prodejce

ISBN 978-80-276-0393-0

10 9 8 7 6 5 4 3 2 1

www.slovart.cz

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2022

MLHA V LONDÝNĚ – VENKU

Saturday morning. V Londýně je nevlídné sobotní ráno. Od Temže se zvedá hustá mlha.

Ponurými ulicemi města kráčejí dvě postavy. Jsou to kapsáři? Kdepak! Jsou to lupiči? Kdepak! Nebo snad vrahové slídící po oběti? To už vůbec. Vlastně vypadají spíš jako děti. Jsou to dva detektivové – ale dneska mají volno. Nemusejí do školy, protože je sobota. A nový případ se taky ještě nenaskytl.

Sherlock Holmes pátý si vyhrne límec kostkovaného kabátu. Čepici si stáhne hlouběji do čela. „It’s cold, Watson!“ utrousí. „Very cold.“

Watson kývne. Ano, opravdu je  velká zima.

Watson se ve skutečnosti jmenuje  Walter, pochází z Berlína. Od té doby,  co z něj Sherlock učinil svého asistenta,  ale s hrdostí nosí nové jméno. Koneckonců  se tak jmenoval i asistent Sherlocka Holmese prvního!

„Kde je nejbližší metro?“ zeptá se Watson netrpělivě.

Jeho šéf si na dnešek zase vymyslel mimořádný program. A Watson si je jistý,  že se nebudou nudit.

„This way,“ zavelí Sherlock a zahne za roh.

„Now we have to turn left. Then we have to turn right. And then right again.“

A přesně tudy se taky vydají: nejprve doleva, pak dvakrát zahnou doprava. A už jsou tam.

„Kudy teď?“ vyzvídá Watson a studuje plán metra.

„Holborn Station is close to our target,“ informuje ho Sherlock. Na místě, kam mají s Watsonem namířeno, už byl očividně hodněkrát.

„Tady.“ Watson na stanici ležící nedaleko jejich cíle poklepe prstem. Ani Tottenham Court Road není daleko.

Po příjezdu už jim zbývá jen pár kroků. Vzápětí se ocitnou před velkou bílou budovou. Vypadá jako řecký chrám. U vstupu ale stojí: THE BRITISH MUSEUM.

„This is my favourite museum,“ prohlásí Sherlock nadšeně. A svoje nejoblíbenější muzeum chce dneska ukázat Watsonovi.

Watson si sundá brýle a otře si skla. Má je celá zamlžená. Sherlock zamíří k pokladně.

„Good morning, madam,“ pozdraví zdvořile.

Žena mu pozdrav přátelsky oplatí. „Good morning, kid.“ Pak se zeptá, co by pro Sherlocka mohla udělat: „What can I do   for you?“

„I’d like to buy a catalogue,“ odpoví Sherlock.

Pokladní řekne: „That’s two pounds, please.“

Detektivní mistr jí podá dvě libry a obdrží požadovaný tlustý katalog. Jsou v něm vyobrazena nejvýznamnější díla v tomto muzeu. Vedle je vždy uvedeno, ve kterých místnostech se nacházejí.

„Oh, look at this!“ zvolá Sherlock nadšeně. „The Lewis Chessmen from the Middle Ages. They’re wonderful, aren’t they?“

Lewiské šachové figurky? Watson si zase nasadí brýle a poslušně nahlédne do katalogu. Stránka, kterou mu Sherlock drží před nosem, zobrazuje řadu figurek. Pocházejí ze středověku, jak Sherlock správně poznamenal.  A ano, vypadají opravdu nádherně.

Watson se domnívá, že jsou vyrobené  ze slonoviny, jsou totiž žlutobílé.

„Let’s look at the real ones,“ rozhodne Sherlock. „They’re on the upper floor,  in room 40.“

A hned se vydá po schodech do horního patra. Vstup do muzea je zdarma.

Watson pocítí zvědavost, i on by si rád prohlédl skutečné figurky. Následuje tedy  šéfa do místnosti 40.

Lewis Chessmen jsou vystaveny ve vitrínách uprostřed haly. Je u nich pěkný nával. Šachové figurky patří k největším atrakcím muzea.  Když se Watson postaví na špičky, konečně  má aspoň trochu výhled.

„There are sixteen chessmen in this showcase,“ pošeptá mu Sherlock.

Ve vitríně před ním se tedy nachází šestnáct figurek. Sherlock je samozřejmě přesně spočítal. Pro kriminální případ může být důležitá každá maličkost, říkává. Tohohle přesvědčení se očividně nedokáže vzdát ani ve volném čase.

Figurky pravděpodobně pocházejí z dvanáctého století, přečte si Watson. Jsou tedy staré přes osm set let. Mají nevyčíslitelnou hodnotu.

„They’re more than eight hundred years old!“ užasne i Sherlock. „I like the king,  the queen and the knight most.“

Watson kývne. Jeho šéf má nejradši krále, dámu a jezdce. A on sám?

Watson se prodere ještě blíž k vitríně. „Mně  se nejvíc líbí ten střelec v podobě biskupa,“ prohlásí. „Ten bez hlavy. Vypadá fakt strašidelně!“

Sherlock následuje jeho pohled. Potom  se podívá do katalogu. Pak zase do vitríny. „The bishop has no head!“ zopakuje.  Čiší z něj rozrušení. Přitom Watson jen řekl totéž co on.

Sherlock poklepe prstem na stránku katalogu.

„But he does have a head here!“ zvolá rozechvěle. Pár lidí už se otočí, tak hlasitě Sherlock mluví.

Konec ukázky

Table of Contents

TITULNÍ STRANA

TIRÁŽ

MLHA V LONDÝNĚ – VENKU