Příběhy
z Vrbového hájku
Veverka a mořská panna

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

J. S. Betts

Příběhy z Vrbového hájku – Veverka a mořská panna – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Kapitola první

Letní objev

Bylo léto a Molly se svým bráškou Tomem trávili prázdniny v babiččině chaloupce ve Vrbovém hájku. Molly odložila knížku a zabořila obličej do teplé trávy.

„Nechceš si zahrát fotbal?“ zeptal se Tom.

„Ne, díky,“ řekla Molly. „Je moc horko. Chci si jenom číst.“

„O čem ta knížka je?“ zeptal se sestry zvědavě Tom.

„O mořských pannách,“ odpověděla Molly.

„Ale vždyť nerada plaveš!“ podivil se Tom.

Bráška má pravdu, pomyslela si Molly. Číst o mořských pannách je sice zábava, ale plavání je děsivé.

Na zahradu za dětmi přišla babička a v rukou nesla tác. „Vy dva vypadáte, že potřebujete něco na zchlazení,“ pronesla.

Na tácu byl nachystaný džbán vychlazené limonády pro Molly a Toma, malá konvička čaje pro babičku a domácí čokoládový koláč. Babička se posadila vedle dětí. Nakrájela koláč na několik velkých kousků a všem nalila pití.

Ledová limonáda chutnala slaďoučce a výrazně. Šuměla a perlila Molly na špičce jazyka.

„Už mi není takové horko,“ usmála se Molly.

„Ten koláč je výborný!“ přidal se Tom.

Molly ochutnala koláč. Tom měl zase pravdu! Uprostřed koláče byla silná vrstva krému posypaná malinami. Maliny byly zralé a sladké a rozplývaly se Molly v puse.

„Letní prázdniny jsou stejně nejlepší,“ vydechla Molly šťastně. „Hlavně tady u tebe ve Vrbovém hájku.“

Babička se usmála. Zamíchala si svůj čaj a potom odložila stříbrnou lžičku na tác vedle sebe. Klid a ticho najednou přerušilo hlasité ptačí zaskřehotání. Vedle tácu přistál černobílý pták, popadl stříbrnou lžičku do zobáku, a než se nadáli, odletěl pryč.

„Ten pták ukradl tvoji lžičku!“ zalapal po dechu Tom.

„Ale ne!“ povzdechla si babička. „Ta byla moje oblíbená! Ta straka pořád krade třpytivé věci… a odnáší si je do svého hnízda na stromě.“

Molly a Tom vzhlédli ke stromu, na který babička ukazovala. Byl to vysoký listnáč s větvemi, které se jako otevřená náruč vzpínaly vzhůru.

„Tamhle je!“ řekl Tom. Straka hopsala po jedné z větví vysoko v koruně stromu a hlasitě skřehotala, dokud jim nezmizela z očí v chaotickém spletenci větviček.

„To musí být její hnízdo,“ uvažovala Molly.

„No, rozhodně zní tak, že má ze sebe náramnou radost!“ poznamenala babička. „Je to pěkně nezbedný pták!“ zvolala směrem ke stromu, sebrala tác a odkráčela do domu.

Molly a Tom si vyrazili strom lépe prohlédnout. Toma to brzy přestalo bavit a odešel sbírat jahody kamsi do babiččiny zahrady. Molly hleděla nahoru na ptačí hnízdo a prsty ohmatávala drsnou kůru stromu. Větve rostly rovnoměrně – nebyly ani příliš blízko u sebe, ani příliš daleko. Byl to ideální strom na lezení…

„Molly, pojď sem!“ zavolal Tom. „Podívej, co jsem našel!“

Molly si pospíšila za bráškou. Ten opatrně odhrnul síťoví, které mělo chránit jahody před ptáky, a Molly uviděla chundelatý ocásek malé veverky! Zvíře slabě vypísklo.

„Myslím, že se jí zamotala nožička do té síťky,“ vysvětlil Tom. „Možná bychom jí mohli pomoct.“ Pomalu natáhl ruce a opatrně vyprostil veverčinu nožku.

Drobné zvířátko nepůsobilo vystrašeně.Když bylo konečně volné, zůstalo sedět na místě a pomrkávalo na děti.

„Musí být vážně hodně unavená,“ poznamenala Molly, „a taky má nejspíš hlad a žízeň. Počkej tady!“

Odběhla do domu a vrátila se s prázdnou krabicí od bot, starým šátkem a miskou vody. Tu položila před veverku a šátkem vystlala krabici, aby z ní udělala pohodlný pelíšek. Malá veverka se pořádně napila, slabě pískla a potom přelezla do krabice.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Příběhy z Vrbového hájku - Veverka a mořská panna.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.