Zákon o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

Zákon o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

Jan Dvořák

David Hejč

Vzor citace:

DVOŘÁK, J., HEJČ, D. Zákon o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky. Komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2021, 116 s.

Autoři jednotlivých částí komentáře:

JUDr. Jan Dvořák, LL.M. – Úvod, § 1 až 7, § 9, § 15 až 17

JUDr. David Hejč, Ph.D. – § 8, § 10 až 14, § 18 až 22

Právní stav publikace je ke dni 17. 7. 2021.

© JUDr. Jan Dvořák, LL.M., JUDr. David Hejč, Ph.D., 2021

ISBN 978-80-7676-196-4 (brož.)

ISBN 978-80-7676-197-1 (e-pub)

ISBN 978-80-7676-198-8 (mobi)

www.wolterskluwer.cz

Seznam použitých zkratek[1]

Právní předpisy

branný zákon

zákon č. 585/2004 Sb., o branné povinnosti a jejím zajišťování (branný zákon)

církevní zákon

zákon č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností a o změně některých zákonů (zákon o církvích a náboženských společnostech)

kompetenční zákon

zákon č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky

kontrolní řád

zákon č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád)

krizový zákon

zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a změně některých zákonů

Listina

ústavní zákon č. 23/1991 Sb., kterým se uvozuje Listina základních práv a svobod jako ústavní zákon Federálního shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky

obč. zák. / občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

prováděcí nařízení

nařízení vlády č. 255/2021 Sb., o provedení zákona o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

přestupkový zákon

zákon č. 250/2016 Sb., o odpovědnosti za přestupky a řízení o nich

s. ř. s. / soudní řád správní

zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní

spr. řád / správní řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

tr. řád / trestní řád

zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád)

tr. zákoník / trestní zákoník

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

úst. zák. o bezpečnosti ČR

ústavní zákon č. 110/1998 Sb., o bezpečnosti České republiky

Ústava

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

zák. o BIS

zákon č. 154/1994 Sb., o Bezpečnostní informační službě

zák. o Celní správě

zákon č. 17/2012 Sb., o Celní správě České republiky

zák. o GIBS

zákon č. 341/2011 Sb., o Generální inspekci bezpečnostních sborů

zák. o hl. m. Praze

zákona č. 131/2000 Sb., o hlavním městě Praze

zák. o hornické činnosti

zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě

zák. o informačních systémech

zákon č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy a o změně některých dalších zákonů

zák. o IZS

zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů

zák. o nakl. se zbraněmi

zákon č. 14/2021 Sb., o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

zák. o obecní policii

zákon č. 553/1991 Sb., o obecní policii

zák. o ochraně utaj. informací

zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti

zák. o ozbrojených silách

zákon č. 219/1999 Sb., o ozbrojených silách České republiky

zák. o Policii ČR

zákon č. 273/2008 Sb., o Policii České republiky

zák. o politických stranách

zákon č. 424/1991 Sb., o sdružování v politických stranách a v politických hnutích

zák. o pyrotechnice

zákon č. 206/2015 Sb., zákon o pyrotechnice

zák. o Rejstříku trestů

zákon č. 269/1994 Sb., o Rejstříku trestů

zák. o služeb. poměru

zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zák. o Vězeňské službě

zákon č. 555/1992 Sb., o Vězeňské službě a justiční stráži České republiky

zák. o Vojenské policii

zákon č. 300/2013 Sb., o Vojenské policii

zák. o zajišťování obrany ČR

zákon č. 222/1999 Sb., o zajišťování obrany České republiky

zák. o zbraních

zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o zbraních)

zák. o zprav. službách

zákon č. 153/1994 Sb., o zpravodajských službách České republiky

zák. práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

Ostatní zkratky

BIS

Bezpečnostní informační služba

ČR

Česká republika

EU

Evropská unie

GIBS

Generální inspekce bezpečnostních sborů

MS

Městský soud

NSS

Nejvyšší správní soud

ÚZSI

Úřad pro zahraniční styky a informace

[1]  Není-li dále uvedeno jinak, jsou všechny předpisy v textu citovány ve znění pozdějších předpisů.

Úvod

Dne 30. 1. 2021 nabyly účinnosti:

- zákon č. 13/2021 Sb., kterým se mění zákon č. 119/2002 Sb., o střelných zbraních a střelivu (zákon o zbraních), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 156/2000 Sb., o ověřování střelných zbraní a střeliva, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů;

- nařízení vlády č. 24/2021 Sb., o způsobu a rozsahu ohlašování nabytí nebo převodu vlastnictví ke zbrani kategorie C-I a vedení evidence takových zbraní držitelem zbrojní licence,

- nařízení vlády č. 27/2021 Sb., kterým se mění nařízení vlády č. 219/2017 Sb., o znehodnocování některých zbraní a střeliva, zhotovování řezů zbraní a střeliva a jejich ničení a o minimálním obsahu dokumentace ve vztahu k delaboraci, znehodnocování, výrobě řezů a ničení munice,

- vyhláška č. 28/2021 Sb., kterou se mění vyhláška č. 221/2017 Sb., o provedení některých ustanovení zákona o zbraních.

Kromě tohoto vývoje právní úpravy na úseku zbraní a střeliva (za všechny změny zde jmenujme např. aktuální rozdělení zbraní a střeliva, kdy nově existují zbraně kategorie A-I a zbraně kategorie C-I) však v tento den nabyl účinnosti také zcela nový zákon č. 14/2021 Sb., o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky, pro který se někdy také používá označení nadstavbový zákon.

Jakkoliv patří zákon o nakládání se zbraněmi se svými 25 paragrafy mezi ty méně rozsáhlé, upozorňuje již důvodová zpráva, že okruh společenských vztahů jím dotčených je rozsáhlejší než v případě zákona o zbraních, a dotýká se oblastí upravených i dalšími zákony, které důvodová zpráva příkladmo uvádí.

Za charakteristický rys zákona o nakládání se zbraněmi tak lze podle našeho názoru považovat právě to, k jak širokému okruhu jiných zákonů má i přes svou relativní stručnost bezprostřední vazbu, a zároveň diametrální odlišnosti v povaze této vazby. Například podstata vztahu k již zmíněnému zákonu o zbraních či dalším zákonům tkví v tom, že zákon o nakládání se zbraněmi pracuje s některými pojmy, bez nichž by např. jeho vlastní definice pojmu zbraň byla bezobsažná, a nadto sám sebe staví do pozice speciální právní úpravy, když výslovně uvádí, pro které části se subsidiárně použije zákon o zbraních či další zákony. Naopak ve vztahu k jiným zákonům představuje zákon o nakládání se zbraněmi zcela evidentní doplnění či rozšíření materie, kdy např. § 110 zák. o Policii ČR zakládá oprávnění policistů k plnění úkolů policie držet, nosit a jinak používat zbraně všech kategorií stanovených zákonem o zbraních, avšak o držení či nošení zbraně v době mimo službu se zde nic nestanoví. Nebylo by příliš překvapivé, kdyby pravidla, která jsou obsažena v § 15 zák. o nakl. se zbraněmi, byla obsažena – ve vztahu k policistům – právě kupříkladu v § 110 zák. o Policii ČR.

Dalším výrazným rysem zákona o nakládání se zbraněmi je to, že obsahuje na jedné straně pravidla, která existují na úrovni zákona bez dalšího (typicky zákaz ozbrojených skupin), na straně druhé pak pravidla, která představují mantinely pro normotvornou činnost vlády, a bez existence zákonem předjímaného (či předjímaných) nařízení vlády tato ustanovení zákona vůbec nevstoupí v život (typicky programy střelecké přípravy). To, zda bude reálně systém střelecké přípravy existovat, závisí plně na rozhodnutí vlády, stejně jako jeho konkrétní parametry a podoba (zákon je indiferentní k tomu, zda bude existovat jeden jediný program střelecké přípravy, nebo jich budou desítky, ze zákona nevyplývá, jak přísné budou podmínky kladené na účastníky programů atd.). Všechny tyto parametry se přitom mohou dále vyvíjet, podstatným způsobem měnit, vznikat a zanikat bez jakéhokoliv zásahu zákonodárce.

Prováděcí právní úprava předjímaná zákonem se zhmotnila v nařízení vlády č. 255/2021 Sb., o provedení zákona o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky, které nabylo účinnosti dne 17. 7. 2021 (s výjimkou § 18, který nabývá účinnosti 1. 1. 2022, a většiny odstavců § 19, které nabývají účinnosti 1. 7. 2022). Právě toto nařízení tudíž stanoví programy střelecké přípravy a jejich organizaci a obsah, kurzy pro programy střelecké přípravy aj.

Důvodová zpráva k zákonu o nakládání se zbraněmi nejen konstatuje, že zákon převážně upravuje koncepčně novou problematiku, nýbrž i výslovně odmítá potenciální paralely s právní úpravou v minulosti coby paralely toliko zdánlivé. Zároveň důvodová zpráva uvádí, že jde o předpis správního práva, který je tudíž podřízen režimu správního řádu, přestupkového zákona, soudního řádu správního aj.

S uvedeným se ztotožňujeme, proto také v předkládaném komentáři nahlížíme na zákon o nakládání se zbraněmi právě tímto způsobem – tedy jako na koncepčně novou problematiku, spadající však do rámce správního práva. V souladu s tím je cílem komentáře rozbor jak samotných nově vytvořených institutů, tak jejich vazeb na správní právo a zejména správní právo procesní.

Poděkování za laskavou konzultaci k textu patří prof. JUDr. PhDr. Miroslavu Marešovi, Ph.D., doc. JUDr. Ladislavu Pokornému, Ph.D., a Mgr. Janu Kulhánkovi.

Autoři

Zákon o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

zákon č. 14/2021 Sb.,
ze dne 17. prosince 2020

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ
NAKLÁDÁNÍ SE ZBRANĚMI V NĚKTERÝCH PŘÍPADECH OVLIVŇUJÍCÍCH VNITŘNÍ POŘÁDEK NEBO BEZPEČNOST ČESKÉ REPUBLIKY

HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1
Předmět úpravy

Tento zákon stanoví

a) zákaz ozbrojených skupin a

b) opatření, která může stanovit vláda ve vztahu k podmínkám nakládání se zbraněmi v případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky.

Z důvodové zprávy:

Z hlediska normativního kontextu je okruh společenských vztahů upravovaných návrhem zákona záměrně důsledně oddělen od problematiky upravované zákonem o zbraních. Na rozdíl od zákona o zbraních, který upravuje pouze nakládání se střelnými zbraněmi v civilní sféře, upravuje návrh zákona výrazně širší množinu právních vztahů týkajících se nakládání se zbraněmi (v širokém slova smyslu) vztahujících se k zajišťování bezpečnosti České republiky, a to jak v jejím aspektu vnitřním, tak i vnějším. (…) První oblastí návrhu zákona je specifický zákaz ozbrojených skupiny. Druhou oblastí je pak rámcová úprava podmínek, za nichž může vláda ve sféře nakládání se zbraněmi přijmout určitá opatření v oblastech dotýkajících se bezpečnosti České republiky. V rámci této oblasti vytvářející základní rámec pro budoucí opatření na úrovni nařízení vlády jsou upraveny 3 dílčí problematiky. Jde jednak o nastavení systému střelecké přípravy coby průřezového nástroje podporujícího zejména rozvoj jiných státem organizovaných či zastřešovaných systémů přípravy obyvatelstva a jednak mimořádná zbraňová opatření pro krizové stavy. Dále jde o podmínky nakládání se střelnými zbraněmi osobami oprávněnými nosit služební zbraň, a to zejména v době mimo službu nebo v mimopracovní době. Konečně jde o problematiku specifických opatření, která může vláda pro oblast nakládání se zbraněmi přijmout po dobu vyhlášeného krizového stavu.

K § 1

První ustanovení zákona o nakládání se zbraněmi vymezuje jeho předmět úpravy, který je zde dvojí.

Z komparace názvu zákona a dikce § 1 na první pohled vyplývá určitá disproporce, kdy název zdánlivě naznačuje užší předmět úpravy, než jaký je pak v textu zákona vymezen (název zákona nezmiňuje zákaz ozbrojených skupin). Avšak s přihlédnutím k systematice zákona, kdy celá jeho stěžejní první část (§ 1 až 22) je pojmenována Nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky, nezbývá než konstatovat, že zákaz ozbrojených skupin má tvořit součást této problematiky. Tomu odpovídá i to, že část první zákona obsahuje po hlavě I (úvodní ustanovení) jednak hlavu II (zákaz ozbrojených skupin), jednak hlavu III (opatření vlády ve vztahu k podmínkám nakládání se zbraněmi v případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky). Tyto problematiky jsou tedy v zákoně řazeny souřadně. Hlava IV upravuje přestupky, hlava V potom obsahuje závěrečná ustanovení.

Určitá disproporce však existuje mezi komentovaným ustanovením a zbývajícími ustanoveními zákona, kdy je zjevné, že materie upravená zákonem o nakládání se zbraněmi je reálně o něco širší, než jak je v jeho § 1 vymezena. Například § 11 nebo § 15 zák. o nakl. se zbraněmi totiž obsahují pravidla či povinnosti, které ani nesouvisí se zákazem ozbrojených skupin, ani nejsou vázána na jakékoliv opatření vlády, nespadají tedy do rámce komentovaného ustanovení.

Pokud jde o vztah zákona o nakládání se zbraněmi k právu EU, lze odkázat na důvodovou zprávu, která jednak vypočítávala, s kterými závazky, principy a předpisy je navrhovaný zákon v souladu, jednak konstatovala, že zákon upravuje oblasti národní bezpečnosti, jichž se předpisy EU netýkají.

K písm. a)

Zákaz ozbrojených skupin nabývá smyslu teprve ve spojení s § 3 zák. o nakl. se zbraněmi. V § 3 je totiž jednak definováno, co je ozbrojenou skupinou, jednak je realizován vlastní zákaz, přičemž formulačně se vlastně nejedná o zákaz ozbrojených skupin per se, nýbrž o zákaz zakládání, organizování, vyzbrojování ozbrojených skupin nebo účasti na jejich činnosti. Jelikož vyzbrojování lze považovat za jednu z možných forem podpory, nelze než konstatovat, že podpora ozbrojené skupiny spočívající v něčem jiném než ve vyzbrojování, není § 3 zák. o nakl. se zbraněmi zakázána. Vycházíme přitom z komparace s úpravou trestněprávní, kdy např. u trestného činu účasti na organizované skupině podle § 361 odst. 1 tr. zákoníku je trestné založení takové skupiny, účast na její činnosti nebo podpora takové skupiny.

K písm. b)

Lakonicky řečeno, zákon o nakládání se zbraněmi stanoví, co může vláda stanovit. Zákon zde v této souvislosti užívá pojem opatření. Tím není myšlena žádná specifická právní forma, pojem opatření je zde užit ve smyslu pravidel či souboru pravidel. Forma, kterou vláda tato opatření činí, je podle dikce zákona nařízení vlády, což je ostatně jediná vládě vyhrazená normativní forma (Jäger, In Rychetský et al., 2015, aspi.cz).

Nařízení je vláda na základě čl. 78 Ústavy oprávněna vydávat k provedení zákona a v jeho mezích. Článek 78 Ústavy „generálně zmocňuje vládu v rámci plnění jejích exekutivních funkcí k podzákonné normotvorbě, výhradně ve formě nařízení, k provedení zákona a v jeho mezích, a to bez nutnosti dalšího výslovného zákonného zmocnění“, nicméně „nelze vyloučit, že takové zmocnění bude v zákoně zahrnuto“ (Jäger, In Rychetský et al., 2015, aspi.cz). Výslovných zmocnění pro vládu obsahuje zákon o nakládání se zbraněmi celou řadu.

Vláda nařízením

- stanoví organizaci a obsah programů střelecké přípravy (§ 4 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi);

- může vymezit pro příslušný program střelecké přípravy jednotlivé kurzy (§ 4 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi);

- může stanovit, že program střelecké přípravy bude zajišťován akreditovanou osobou, pokud jsou pro takový program střelecké přípravy stanoveny kurzy (§ 5 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi);

- může vymezit podmínky účasti na programu střelecké přípravy, pokud jde o určené oblasti, a způsob prokazování splnění těchto podmínek (§ 5 odst. 4 a 5 zák. o nakl. se zbraněmi);

- může stanovit, jaké jiné oprávnění dokládá aprobace v systému střelecké přípravy (§ 7 odst. 1 zák. o nakl. se zbraněmi);

- stanoví programy střelecké přípravy, po jejichž absolvování lze získat aprobaci v systému střelecké přípravy, a určí kategorie střelných zbraní, pro které se aprobace vydává (§ 7 odst. 1 zák. o nakl. se zbraněmi);

- stanoví úroveň odbornosti, dovedností a případně výkonnosti v nakládání střelnou zbraní, jejichž dosažení je podmínkou pro získání aprobace v systému střelecké přípravy (§ 7 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi);

- může stanovit způsob podpory střelecké přípravy držitelů aprobace v systému střelecké přípravy (§ 7 odst. 3 zák. o nakl. se zbraněmi);

- stanoví podmínky, za nichž lze osobě účastnící se programu střelecké přípravy přenechat střelnou zbraň [§ 9 odst. 1 písm. a) zák. o nakl. se zbraněmi];

- stanoví rozsah, v němž žadatel o akreditaci prokazuje svou způsobilost zajišťovat kurz [§ 10 odst. 2 písm. b) zák. o nakl. se zbraněmi];

- stanoví podobu a rozsah záznamu o ověření kvalifikace odborného instruktora [§ 10 odst. 3 písm. c) zák. o nakl. se zbraněmi];

- stanoví podobu a rozsah záznamu o průběhu kurzu [§ 10 odst. 3 písm. h) zák. o nakl. se zbraněmi];

- může stanovit, že ozbrojený bezpečnostní sbor, Vojenská policie nebo obec jsou oprávněny vydat osobě oprávněné nosit služební střelnou zbraň, která je držitelem zbrojního průkazu určených skupin, potvrzení, že tato osoba splňuje podmínky pro vydání aprobace v systému střelecké přípravy pro nakládání s určeným druhem střelné zbraně (§ 16 zák. o nakl. se zbraněmi);

- je-li to nezbytné pro plnění úkolů v rámci krizového stavu, může po dobu trvání vyhlášeného krizového stavu stanovit, nejdéle však vždy na 3 měsíce, podmínky nakládání nebo oprávnění nakládat se střelnými zbraněmi odchylně od právních předpisů podle § 2 odst. 1 zák. o nakl. se zbraněmi, nebo může nařídit ve zvýšené míře výkon kontrolní činnosti na úseku nakládání se zbraněmi (§ 17 odst. 1 zák. o nakl. se zbraněmi);

- stanoví zvláštní opatření k ochraně, utajení nebo zabránění zneužití informačních systémů a evidencí obsahujících informace o zbraních a držitelích příslušných oprávnění; o provedení těchto zvláštních opatření může vláda rozhodnout v případě vyhlášení krizového stavu (§ 17 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi);

- stanoví vzor předepsaných formulářů podle § 22 odst. 1 a 2 (§ 22 odst. 3 zák. o nakl. se zbraněmi).

Prováděcí nařízení ve svém záhlaví výslovně odkazuje na všechna shora zmíněná zákonná ustanovení s výjimkou § 17 odst. 1 zák. o nakl. se zbraněmi. Nadto je v prováděcím nařízení odkazováno také na § 6 odst. 2 zák. o nakl. se zbraněmi, nicméně z textu tohoto ustanovení vyplývá, že se v něm hovoří o nařízení vlády vydaném podle § 17 zák. o nakl. se zbraněmi nebo jiném právním předpisu.

Pro úplnost je závěrem potřeba zmínit také potenciál § 5 odst. 3 zák. o nakl. se zbraněmi, podle něhož může blíže neurčený právní předpis stanovit, že osoba účastnící se programu střelecké přípravy má nárok na náhradu nákladů své účasti na něm. Není proto vyloučeno, aby tímto právním předpisem bylo nařízení vlády.

Související ustanovení:

§ 3 – zákaz ozbrojených skupin; definice ozbrojené skupiny, § 4 – systém střelecké přípravy, § 5 – program střelecké přípravy, § 6 – oprávnění nakládat se střelnými zbraněmi v systému střelecké přípravy a stanovená záloha, § 7 – aprobace v systému střelecké přípravy, § 9 – přenechání střelné zbraně v rámci systému střelecké přípravy, § 11 – prověřování akreditace, § 15 – oprávnění osob oprávněných nosit služební střelnou zbraň v době mimo službu, § 16 – zvláštní potvrzení o splnění podmínek pro vydání aprobace v systému střelecké přípravy, § 17 – nakládání se zbraněmi za krizového stavu, § 22 – předepsané formuláře

Související předpisy:

Ústava, – úst. zák. o bezpečnosti ČR, – tr. zákoník, – prováděcí nařízení

§ 2
Zbraně a nakládání s nimi

(1) Pro účely tohoto zákona se zbraní rozumí

a) střelná zbraň a střelivo podle zákona o zbraních (dále jen "střelná zbraň"),

b) munice podle zákona upravujícího nakládání s municí,

c) výbušnina podle zákona upravujícího nakládání s výbušninami a

d) pyrotechnický výrobek podle zákona o pyrotechnice, pokud jde o pyrotechnický výrobek, s nímž mohou nakládat pouze osoby s odbornou způsobilostí.

(2) Nestanoví-li tento zákon jinak, použijí se na nakládání se zbraněmi podle hlavy III této části zákony uvedené v odstavci 1.

Z důvodové zprávy:

Cílem návrhu zákona je zejména: (...) postihnout v rámci působnosti návrhu zákona rovněž eventuální rizika plynoucí s nakládáním s dalšími výrobky (technologiemi, materiály), pro nakládání s nimiž je nezbytné určité zvláštní oprávnění, a které mohou být současně využity typicky v činnosti ozbrojených skupin tak, že tyto skupiny mohou simulovat výkon veřejné (a to v podobě bezpečnostní nebo branné) moci; tyto předměty mohou zahrnovat zejména munici, výbušniny nebo výkonnou pyrotechniku, k nimž by si ozbrojená skupina mohla pokusit zjednat přístup a využít je ke svým cílům; tyto předměty pak může mít smysl v určitých ohledech specifickým způsobem regulovat i v případech některých krizových situací (…) Jako zbraň se pro účely návrhu zákona definují kromě zbraní též další rizikové předměty a materiály, a sice munice, výbušniny a účinná pyrotechnika. Návrh zákona nicméně v řadě případů svou působnost na příslušných místech svého textu explicitně zužuje toliko na nakládání se střelnými zbraněmi ve smyslu zákona o zbraních. Toto vymezení je třeba interpretovat v technické rovině (tj. z hlediska vymezení druhů střelných zbraní); nejedná se však pouze o střelné zbraně v působnosti zákona o zbraních, neboť např. v rámci systému střelecké přípravy mohou být přenechávány též zbraně, s nimiž nakládají subjekty, které jsou z působnosti zákona o zbraních coby civilní normy vyňaty, typicky např. ozbrojené síly. Explicitně se rovněž stanovuje, že nestanoví-li tento zákon v části upravující případy, kdy jsou další podmínky stanovovány na úrovni nařízení vlády, jinak, použije se standardní právní úprava obsažená v příslušných zákonech upravujících „standardní“ způsob nakládání s těmito zbraněmi.

K § 2

Toto ustanovení definuje pojem zbraň, a to pro účely zákona o nakládání se zbraněmi. Zákonodárce tedy doplňuje právní řád o další pojem zbraň, který zde má jiný význam než pojem zbraň v jiných zákonech.

K odst. 1

Zbraň podle komentovaného ustanovení nelze zaměňovat se zbraní podle § 118 in fine tr. zákoníku (cokoliv, čím je možno učinit útok proti tělu důraznějším, pokud z jednotlivého ustanovení trestního zákona nevyplývá něco jiného), ani se zbraní podle § 1 odst. 1 zák. o zbraních (legislativní zkratka pro střelnou zbraň), ani se zbraní podle § 56 odst. 5 zák. o Policii ČR (zbraň střelná včetně střeliva a doplňku zbraně, vyjma vrhacího prostředku majícího povahu střelné zbraně podle jiného právního předpisu s dočasně zneschopňujícími účinky, dále zbraň bodná a sečná, výbušnina, speciální výbušný předmět, průlomový pyrotechnický prostředek a speciální náloživo), ani se zbraní podle § 118 písm. e) zák. o Policii ČR (cokoliv, čím je možno učinit útok proti tělu důraznějším, nestanoví-li zákon o Policii ČR jinak) atd.

Výčet věcí, které jsou zbraní ve smyslu zákona o nakládání se zbraněmi, je taxativní.

K odst. 1 písm. a)

Pro účely zákona o nakládání se zbraněmi se zbraní rozumí v první řadě střelná zbraň a střelivo podle zákona o zbraních. V současnosti se připravuje nový zákon, kterým bude stávající zákon o zbraních nahrazen (v podrobnostech viz mvcr.cz).

Zákon o zbraních ve své příloze č. 1 část první bod 1 definuje střelnou zbraň jako zbraň, u které je funkce odvozena od okamžitého uvolnění energie při výstřelu, zkonstruovanou pro požadovaný účinek na definovanou vzdálenost. Příloha č. 1 část druhá bod 1 definuje střelivo jako souhrnné označení nábojů, nábojek a střel do střelných zbraní, nejedná-li se o munici. Zároveň se v § 3 odst. 1 písm. e) zák. o zbraních zavádí pojem střelivo coby legislativní zkratka pro střelivo do zbraní kategorie A až D, které není zakázané. Vše, co je podle zákona o zbraních střelnou zbraní nebo střelivem, je zbraní ve smyslu § 2 zák. o nakl. se zbraněmi.

V § 2 odst. 1 písm. a) zák. o nakl. se zbraněmi se zároveň zavádí legislativní zkratka střelná zbraň, a to právě pro střelnou zbraň a střelivo podle zákona o zbraních. Střelná zbraň ve smyslu zákona o nakládání se zbraněmi je tedy širší množinou, než střelná zbraň definovaná v zákoně o zbraních. Význam rozlišování spočívá v tom, že některá ustanovení zákona o nakládání se zbraněmi pracují s širším pojmem zbraň (např. § 3 při vymezení ozbrojené skupiny), jiná pracují s užším pojmem střelná zbraň (např. § 4 při vymezení systému střelecké přípravy).

K odst. 1 písm. b)

Pro účely zákona o nakládání se zbraněmi se zbraní rozumí dále munice podle zákona upravujícího nakládání s municí. Nakládání s municí je předmětem úpravy zákona o zbraních (§ 1 odst. 1). V současnosti se připravuje nový samostatný zákon o munici (v podrobnostech viz mvcr.cz).

Zákon o zbraních v § 70a odst. 1 vymezuje munici jako úplně i neúplně zkompletovaný výrobek obsahující výbušninu nebo nukleární, biologický nebo chemický materiál, speciálně konstruovaný pro použití ozbrojenými silami a bezpečnostními sbory.

K odst. 1 písm. c)

Pro účely zákona o nakládání se zbraněmi se zbraní rozumí dále výbušnina podle zákona upravujícího nakládání s výbušninami. Podmínky pro nakládání s výbušninami patří dle § 1 odst. 1 písm. b) do předmětu úpravy zákona o hornické činnosti.

Podle § 21 odst. 1 zák. o hornické činnosti se výbušninou rozumí látky a předměty, které jsou uvedeny v Příloze A Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) zařazené do třídy 1 těchto látek, pokud nejde o střelivo, munici a pyrotechnické výrobky. Evropská dohoda o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) byla vyhlášena vyhláškou ministra zahraničních věcí č. 64/1987 Sb.

K odst. 1 písm. d)

Pro účely zákona o nakládání se zbraněmi se zbraní rozumí dále pyrotechnický výrobek podle zákona o pyrotechnice, pokud jde o pyrotechnický výrobek, s nímž mohou nakládat pouze osoby s odbornou způsobilostí. To, o čem hovoří zákon o nakládání se zbraněmi, označovala shora citovaná důvodová zpráva jako výkonnou pyrotechniku nebo účinnou pyrotechniku.

Podle § 3 písm. a) zák. o pyrotechnice je pyrotechnickým výrobkem výrobek obsahující výbušné látky nebo směs výbušných látek určené k produkci tepla, světla, zvuku, plynu, kouře, nebo kombinace těchto efektů pomocí samoudržujících se exotermických chemických reakcí. Avšak nikoliv každý pyrotechnický výrobek bude zároveň zbraní ve smyslu komentovaného ustanovení. Existují různé kategorie, do nichž se pyrotechnické výrobky zařazují (§ 4 zák. o pyrotechnice). Podle § 5 odst. 3 zák. o pyrotechnice může pyrotechnické výrobky kategorie F4, T2 nebo P2 hospodářský subjekt nebo osoba s odbornou způsobilostí dodávat na trh nebo jinak zpřístupnit pouze osobám s odbornou způsobilostí. Podle § 3 písm. e) zák. o pyrotechnice je osobou s odbornou způsobilostí osoba, které bylo ze strany Českého báňského úřadu vydáno osvědčení o odborné způsobilosti podle zákona o pyrotechnice.

K odst. 2

Zákony uvedenými v odstavci 1 komentovaného ustanovení se rozumí zákon o zbraních, zákon o hornické činnosti a zákon o pyrotechnice. Odstavec 2 komentovaného ustanovení výslovně zakládá co do nakládání se zbraněmi vztah subsidiarity těchto zákonů vůči ustanovení hlavy III části první zákona o nakládání se zbraněmi. Hlava III části první představuje § 4 až 17. Tato hlava je vnitřně členěna na díl 1 nazvaný Nakládání se střelnými zbraněmi v systému střelecké přípravy (§ 4 až 14) a díl 2 nazvaný Další opatření při nakládání se zbraněmi v případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky (§ 15 až 17).

Jako příklad lze uvést problematiku § 58 zák. o zbraních, který upravuje zabezpečení zbraní a střeliva, kdy je stanovena mezi jinými povinnost mít nošené nebo přepravované zbraně (zde ve smyslu zákona o zbraních) pod neustálou kontrolou. V dané oblasti zákon o nakládání se zbraněmi nestanoví jinak, proto by se na ty zbraně ve smyslu komentovaného ustanovení, které jsou zbraněmi nebo střelivem ve smyslu zákona o zbraních, mělo na základě odstavce 2 komentovaného ustanovení použít ustanovení o zabezpečení zbraní a střeliva podle zákona o zbraních.

Opačným příkladem je úprava přenechání zbraně nebo střeliva, což je institut definovaný v § 2 odst. 2 písm. e) zák. o zbraních coby poskytnutí možnosti jiné osobě se zbraní fakticky nakládat. Tato oblast bude nepochybně modifikována úpravou v § 9 zák. o nakl. se zbraněmi, jenž speciálně upravuje přenechání střelné zbraně [tedy s ohledem na odstavec 1 písm. a) komentovaného ustanovení (střelné zbraně a střeliva podle zákona o zbraních)] v rámci systému střelecké přípravy, a stanoví tedy jinak.

Související ustanovení:

§ 3 – zákaz ozbrojených skupin; definice ozbrojené skupiny, § 4 až 17 – opatření vlády ve vztahu k podmínkám nakládání se zbraněmi v případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky

Související předpisy:

tr. zákoník, – zák. o Celní správě, – zák. o GIBS, – zák. o hornické činnosti, – zák. o Policii ČR, – zák. o pyrotechnice, – zák. o zbraních, – vyhl. č. 64/1987 Sb., o Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR)

HLAVA II
ZÁKAZ OZBROJENÝCH SKUPIN

§ 3
[Zákaz ozbrojených skupin; definice ozbrojené skupiny]

(1) Zakazuje se zakládat, organizovat nebo vyzbrojovat ozbrojenou skupinu anebo účastnit se její činnosti.

(2) Ozbrojenou skupinou se rozumí skupina osob, která zároveň

a) má povahu paramilitární ozbrojené složky,

b) je určena k ozbrojenému prosazování cílů založených na politické, náboženské nebo jiné ideologii a

c) nakládá se zbraněmi, usiluje o získání přístupu ke zbraním, nebo organizuje osoby, které zbraněmi nakládají.

Z důvodové zprávy:

Cílem návrhu zákona je zejména: znemožnit, aby se paramilitární skupiny fungující mimo relevantní bezpečnostní systém České republiky vyzbrojovaly a aby se zbraněmi usilovaly o prosazování svých ideologických cílů; činnost takových uskupení je neslučitelná s demokratickou podstatou České republiky coby právního státu (…) Zabránění vzniku ozbrojených skupin je z hlediska veřejnosti nutné rovněž vnímat pozitivně, neboť činnost paramilitárních organizací má destabilizující dopad, veřejnost znejišťuje a vesměs též zastrašuje. V případě získání přístupu ke zbraním by se tyto negativní efekty paramilitárních či quasi-bezpečnostních entit apod. ještě dále výrazně intenzifikovaly. (…) Návrh se negativně dotkne toliko organizací typu paramilitárních uskupení, které by případně usilovaly o zneužití stávajícího rámce právní úpravy nakládání se zbraněmi a chtěly by dosáhnout svého ozbrojení. (…) Ve všech 4 klíčových oblastech navrhované právní úpravy je zlepšení celkové pozice České republiky při zajišťování její bezpečnosti primárním a ústředním cílem. Návrh zákona tak sleduje účel posílení sféry vnitřní bezpečnosti i obrany státu zejména v těchto oblastech: zabránění vzniku autonomních ozbrojených skupin, které by měly aspiraci nahradit či v souladu s vlastními cíli doplnit, a popř. problematizovat či snížit důvěru v bezpečnostní mechanismy státu, a to i v případech, pokud by se o dosažení těchto cílů dané autonomní entity pokoušely formálně v rámci legálních prostředků právního řádu České republiky (...) Stanovuje se jednoznačný zákaz ozbrojených skupin, tj. jejich organizování, vyzbrojování a účasti na nich.

K § 3

Pouze z tohoto jediného ustanovení sestává celá hlava II části první zákona o nakládání se zbraněmi. V návaznosti na § 1 písm. a) zák. o nakl. se zbraněmi, podle něhož tento zákon stanoví zákaz ozbrojených skupin, je v odstavci 1 komentovaného ustanovení konkretizováno, co přesně se zakazuje, a v odstavci 2 komentovaného ustanovení je ozbrojená skupina definována.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zákon o nakládání se zbraněmi v některých případech ovlivňujících vnitřní pořádek nebo bezpečnost České republiky. Komentář.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.