Zaměstnanecké benefity a daně

ZAMĚSTNANECKÉ BENEFITY A DANĚ

6. vydání

Ivan Macháček

MACHÁČEK, I. Zaměstnanecké benefity a daně. 6. vydání. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2021. 272 s.

© Ivan Macháček, 2021

© Wolters Kluwer ČR, 2021

ISBN 978-80-7676-193-3 (brož.)

ISBN 978-80-7676-194-0 (e-pub)

ISBN 978-80-7676-195-7 (mobi)

Seznam zkratek a úplných názvů některých použitých právních předpisů

DŘ

Zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů

ObčZ

Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů

Pokyn GFŘ č. D-22

Pokyn Generálního finančního ředitelství č. D-22

Vyhláška o fondu kulturních a sociálních potřeb

Vyhláška č. 114/2002 Sb., o fondu kulturních a sociálních potřeb, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o pojistném na sociální zabezpečení

Zákon č. 589/1992 Sb., o pojistném na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o pojistném na všeobecné zdravotní pojištění

Zákon č. 592/1992 Sb., o pojistném na všeobecné zdravotní pojištění, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o zaměstnanosti

Zákon č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů

ZDP

Zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

ZDPH

Zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů

ZOK

Zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích), ve znění pozdějších předpisů

ZP

Zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů

ZÚ

Zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

Vyhláška č. 430/2001 Sb., o nákladech na závodní stravování a jejich úhradě v organizačních složkách státu a státních příspěvkových organizacích, ve znění pozdějších předpisů

Vyhláška č. 84/2005 Sb., o nákladech na závodní stravování a jejich úhradě v příspěvkových organizacích zřízených územními samosprávnými celky, ve znění pozdějších předpisů

Úvod

Zaměstnanecké benefity, poskytované zaměstnavateli v různých formách peněžního a nepeněžního plnění, přispívají k motivaci zaměstnanců a k posílení pozitivního vztahu zaměstnance k zaměstnavateli. Tak jak dochází průběžně k vývoji daňové legislativy, tak se i mění daňové řešení některých poskytovaných benefitů. Jen si zde připomeňme například zavedení stravenkového paušálu pro zaměstnance a zrušení superhrubé mzdy se zavedením dvou sazeb daně pro fyzické osoby, dále zvýšení slevy na dani poplatníka a zvýšení daňového zvýhodnění na druhé, třetí a další dítě – a to vše s účinností od 1. 1. 2021. Současně s vývojem na trhu práce dochází i ke zvýraznění některých nových benefitů a utlumení stávajících. Souvisí to i s postižením pandemií COVID-19 a z toho vyplývajících mimořádných opatření vlády. A tak se daleko častěji setkáváme u zaměstnanců s využíváním práce z domova (home office), s posílením zdravotních benefitů, se změnami v zákoníku práce, jako např. zavedení sdíleného pracovního místa nebo tzv. kurzarbeit. Proto jsme zpracovali šesté vydání publikace Zaměstnanecké benefity a daně, jejíž páté vydání vyšlo v roce 2019. V předkládané publikaci jsou zapracovány všechny změny legislativních předpisů s doplněním rozsahu tak, aby publikace byla vhodným vodítkem pro daňové řešení při poskytování zaměstnaneckých benefitů v roce 2021 a 2022. Pro lepší orientaci jednání se správcem daně jsou do publikace začleněny specifické otázky uplatnění daňového řádu, a to ve smyslu rozsáhlé novely daňového řádu s účinností od 1. 1. 2021.

V publikaci jsou nejdříve rozebrána řešení poskytovaných zaměstnaneckých benefitů v roce 2021 z hlediska pracovněprávních předpisů, z hlediska daňového a z hlediska zahrnování benefitů do vyměřovacího základu pro odvod pojistného na sociální a zdravotní pojištění. Jsou zde zkoumána daňová hlediska jak na straně zaměstnance, který benefity přijímá jako peněžní nebo nepeněžní plnění, tak na straně zaměstnavatele, který benefity poskytuje. V samostatné kapitole se zabýváme zdaněním příjmů zaměstnance a změnami, ke kterým v této oblasti došlo počínaje rokem 2021.

Následně jsou v jednotlivých kapitolách vybrány nejčastěji poskytované zaměstnanecké benefity zaměstnavateli a je ukázáno jejich daňové řešení včetně dopadů na odvody pojistného. Konkrétně se jedná o stravování zaměstnanců se zaměřením na poskytování stravenek (včetně elektronických) a stravenkového paušálu, pracovněprávní a daňové řešení home office, příspěvky zaměstnavatele na penzijní připojištění se státním příspěvkem, doplňkové penzijní spoření a na soukromé životní pojištění zaměstnanců, dále o zajištění odborného rozvoje zaměstnanců s důrazem na prohlubování a zvyšování kvalifikace, dále o bezplatné poskytování osobního automobilu k soukromým účelům zaměstnance, různé nepeněžité a peněžité dary poskytované zaměstnancům jejich zaměstnavateli, poskytování volnočasových benefitů formou příspěvků na kulturu, sport a rekreaci, benefity zaměřené na podporu zdraví, poskytování nadlimitních cestovních náhrad, zápůjčky poskytované zaměstnancům bezúročně nebo s úrokem nižším, než je obvyklá výše úroku. K dalším popsaným zaměstnaneckým benefitům patří poskytnutí dopravy zaměstnancům do zaměstnání a ze zaměstnání, poskytnutí bezplatného přechodného ubytování zaměstnanců, poskytování občerstvení a nealkoholických nápojů, slevy z ceny prodávaných výrobků a služeb zaměstnancům, zřizování firemních mateřských školek, řešení opčních akciových programů a poskytování zaměstnaneckých akcií. Jednotlivá řešení jsou objasněna na četných konkrétních příkladech.

Publikace je určena především personálním útvarům zaměstnavatelů, řídicím složkám jednotlivých firem, podnikatelům zaměstnávajících zaměstnance a všem, kteří se zajímají o podmínky poskytování zaměstnaneckých benefitů a jejich daňové řešení v legislativních podmínkách roku 2021.

Září 2021

Ivan Macháček

1

Význam zaměstnaneckých benefitů

Poskytování zaměstnaneckých benefitů, tedy různých peněžních nebo nepeněžních plnění zaměstnancům jejich zaměstnavatelem nad rámec sjednané mzdy, přispívá k motivaci zaměstnanců, k jejich spokojenosti s pracovními podmínkami u zaměstnavatele a k posílení pozitivního vztahu zaměstnance k zaměstnavateli.

Správně zvolený systém zaměstnaneckých výhod spolu s optimálně zvoleným systémem odměňování zaměstnanců přispívá rovněž ke zvýšení konkurenceschopnosti zaměstnavatele na trhu práce při získávání a stabilizování kvalifikovaných pracovníků firmy. Tyto zaměstnanecké benefity jsou velmi často zaměstnanci hodnoceny více než jejich motivace výhradně formou mzdové motivace. Balíček poskytovaných benefitů je jedním z významných rozhodovacích faktorů pro zaměstnance, kteří zvažují více pracovních nabídek.

Zaměstnanecké benefity můžeme např. rozdělit do skupin

- zdravotní benefity,

- důchodové benefity,

- benefity poskytované na pracovišti,

- benefity zaměřené na využití pracovního volna,

- benefity směřující ke vzdělání,

- platové a finanční benefity,

- benefity směřující k vybavení zaměstnance.

Mnohdy jsou tato mimomzdová plnění zaměstnavatele zaměřena i na posílení rovnováhy pracovního a soukromého (rodinného) života zaměstnance. Za tím účelem se klade důraz i na tzv. volnočasové aktivity zaměstnance. Udržování rovnováhy mezi životem a prací zvyšuje nejen motivaci a spokojenost zaměstnanců, ale také zvyšuje jejich výkonnost, snižuje pracovní neschopnost a zlepšuje jejich přístup k zákazníkům. Odpočatí, spokojení a správně motivovaní zaměstnanci jsou více produktivní. Odměňovaní zaměstnanci formou zaměstnaneckých benefitů dělají své firmě vhodnou reklamu mezi svými přáteli, čímž se rovněž posiluje budování dobrého image firmy směrem navenek.

Stále častější je nabídka firemních benefitů zaměřených na podporu zdraví a sportování zaměstnanců. Firmy si totiž uvědomují, že podpora aktivní relaxace a péče o zdraví zaměstnanců je přínosná i pro ně, protože přispívá ke snížení nemocnosti a ke zlepšení výkonnosti, navíc mezi lidmi je o tento typ bonusů velký zájem.

Současné období provázené šířením pandemie COVID-19 a s tím související mimořádná vládní opatření zasahují do oblastí pracovního života zaměstnanců i zaměstnavatelů. Dochází k novým pohledům na zaměstnanecké benefity, a to jak z pohledu zaměstnanců, tak z pohledu zaměstnavatelů. V žebříčku současných zaměstnaneckých benefitů se do popředí dostávají:

- příspěvky související s home officem (práce z domova),

- benefity související s péčí o zdraví,

- příspěvky na penzijní a soukromé pojištění,

- poskytování stravenek a (od 1. 1. 2021 i stravenkového paušálu).

K žádaným benefitům patří dále bezplatné poskytování služebního auta i pro soukromé účely (manažerské auto), i zvýhodněné zápůjčky poskytnuté zaměstnancům.

Mezi zaměstnanecké benefity můžeme zahrnovat i další výhody poskytované zaměstnavateli, které umožňuje zákoník práce, jako např. nadstandardní délka dovolené, vyšší výše odstupného při rozvázání pracovního poměru výpovědí danou zaměstnavatelem, volno pro zařizování soukromých potřeb zaměstnance, zavedení pružného rozvržení pracovní doby, zavedení konta pracovní doby, umožnění práce z domova (home office), příplatek k výši nemocenských dávek do výše běžné mzdy zaměstnance, poskytování nadlimitní výše stravného při tuzemských pracovních cestách a nadlimitní výše stravného a kapesného při zahraničních pracovních cestách u zaměstnavatele podnikatelské sféry, zřizování firemních mateřských školek ad. K oblíbeným benefitům v současné době patří rovněž poskytování tzv. sick days, poskytování poukazů Flexi Pass a platebních karet Flexi Pass Card.

Zaměstnanecké benefity lze poskytovat těmito způsoby

- fixní způsob poskytování benefitů

V tomto případě zaměstnavatel stanoví v kolektivní smlouvě nebo ve vnitřním předpisu základní zaměstnanecké benefity s určením pro všechny zaměstnance a je na zaměstnanci, zda tyto benefity využije. Jde vlastně o určitý poukázkový systém. Do této kategorie můžeme zahrnout např. stravenky, mobilní telefon, manažerské vozidlo, poskytnutí občerstvení, zdravotní péči, dovolenou nad rámec zákona, úhradu kulturních a sportovních aktivit, příspěvky na rekreaci či na vzdělávání, příspěvky na životní pojištění nebo penzijní připojištění, možnost slev na výrobky.

- flexibilní způsob poskytování benefitů (cafeteria systém)

V tomto případě zaměstnavatel stanoví balíček zaměstnaneckých benefitů a stanoví rovněž roční limit bodů pro každého zaměstnance (například podle pozice zaměstnance, podle odpracovaných let ve firmě apod.). Každý zaměstnanec si z tohoto balíčku zvolí takové benefity, které mu budou nejvíce vyhovovat. Zaměstnanec tak může v rámci stanoveného bodového limitu optimalizovat čerpání benefitů podle svých vlastních preferencí.

V současné době by měl poskytovaný benefit nabízet nejen atraktivní výběr služeb a volnočasových aktivit, ale měl by být rovněž moderním produktem, který umožňuje zaměstnancům svobodnou volbu výběru benefitu. To lze nabídnout nejen způsobem „cafeteria“, ale i tzv. předplacenou benefiční kartou, která představuje vhodný způsob čerpání benefitů v oblasti volnočasových aktivit zaměstnance, poskytování poukazů Flexi Pass, kdy na základě poskytnutého poukazu Flexi Pass jako nepeněžního plnění zaměstnavatele si mohou zaměstnanci vybrat použití tohoto poukazu na čerpání různých forem volnočasových služeb dle svého výběru ze seznamu poskytovatelů těchto služeb. Protože jde o nepeněžní plnění zaměstnavatele, lze na tento benefit plně aplikovat osvobození od daně z příjmů u zaměstnance dle § 6 odst. 9 písm. d) bod 1 ZDP. K poskytnutí nepeněžního plnění na benefity může zaměstnavatel využít i tzv. Flexi Pass CARD neboli platební kartu, kterou předá zaměstnavatel zaměstnanci jako určitý druh benefitu a touto platební kartou pak může zaměstnanec hradit vybrané volnočasové benefity podle svého výběru u příslušných poskytovatelů těchto služeb.

Lze očekávat, že v ČR se směr poskytování benefitů z dosavadních převážně krátkodobých benefitů (stravenky a stravenkový paušál, manažerské vozidlo, mobil, notebook apod.) přesune ve prospěch benefitů dlouhodobého charakteru (penzijní pojištění, životní pojištění, zdravotní pojištění apod.), jako je tomu již ve vyspělých zemích EU.

Zaměstnanecké benefity poskytované zaměstnavatelem mohou být

- u zaměstnance

- osvobozeny od daně z příjmů ze závislé činnosti,

- nezahrnovány nebo zahrnovány do vyměřovacího základu zaměstnance pro stanovení odvodu pojistného na sociální a zdravotní pojištění,

- zdaňovány daní z příjmů ze závislé činnosti,

- u zaměstnavatele

- poskytovány na vrub daňově uznatelných výdajů (nákladů),

- poskytovány na vrub nedaňově uznatelných výdajů (nákladů),

- poskytovány z FKSP, ze sociálního nebo obdobného fondu tvořeného ze zisku po jeho zdanění.

Za optimální řešení lze považovat takové zaměstnanecké benefity, které jsou na straně zaměstnance osvobozeny od daně z příjmů ze závislé činnosti a nezahrnují se do vyměřovacího základu zaměstnance pro výpočet pojistného na sociální a zdravotní pojištění a současně jsou na straně zaměstnavatele daňově účinným výdajem (nákladem), který snižuje základ daně z příjmů.

Zaměstnanecké benefity mohou být zaměstnavatelem poskytovány

- všem zaměstnancům firmy – např. příspěvky na penzijní připojištění se státním příspěvkem, na doplňkové penzijní spoření a na soukromé životní pojištění, příspěvky na stravování, příspěvky na rekreaci zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků, příspěvky na sportovní a kulturní akce, příspěvky na vzdělávací kurzy a školení, nepeněžní plnění ve formě pořízení zboží nebo služeb zdravotního, léčebného a hygienického charakteru od zdravotnických zařízení, nepeněžní plnění ve formě pořízení zdravotnických prostředků na lékařský předpis, zvýhodněné zápůjčky, dary k životním a jiným výročím, prodej produktů firmy za cenu nižší, než je cena obvyklá (tržní), poskytování nealkoholických nápojů na pracovišti, občerstvení na pracovišti, příspěvky na tištěné knihy ad.,

- pouze vybrané skupině zaměstnanců – např. používání služebního auta i pro soukromé účely (manažerské auto), zajišťování nebo hrazení dopravy do zaměstnání a ze zaměstnání, poskytnutí bezplatného přechodného ubytování, opční akciové programy pro manažery, poskytování zaměstnaneckých akcií,

- popř. mohou být poskytovány individuálně zaměstnancům – podpory při neštěstí v rodině, při živelní pohromě, při dlouhodobé nemoci, při nepříznivé finanční či sociální situaci zaměstnance.

K tradičním benefitům, z nichž některé v současné době ustupují (dočasně) do pozadí, patří

- příspěvky na tuzemskou a zahraniční rekreaci zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků,

- příspěvky na sportovní a kulturní vyžití zaměstnance,

- příspěvky na masážní, rehabilitační a posilovací služby,

- prodej výrobků nebo služeb firmy za cenu nižší, než je cena obvyklá (tržní),

- poskytování nealkoholických nápojů a občerstvení na pracovišti,

- zajišťování nebo hrazení dopravy do zaměstnání a ze zaměstnání,

- poskytnutí bezplatného přechodného ubytování pro nově přijaté zaměstnance,

- opční akciové programy pro manažery, poskytování akcií společnosti zaměstnancům za zvýhodněných cenových podmínek,

- zřizování firemních mateřských školek.

2

Poskytování zaměstnaneckých benefitů podle právních předpisů

2.1
Poskytování zaměstnaneckých výhod z hlediska ZP

Zákoník práce, založený na filozofii „co není zakázáno, je dovoleno“, umožňuje zaměstnavateli poskytovat nadlimitní plnění zaměstnancům a různá plnění ve formě zaměstnaneckých benefitů.

Jak vyplývá z § 4a odst. 1 ZP, odchylná úprava práv nebo povinností v pracovněprávních vztazích nesmí být nižší nebo vyšší, než je právo nebo povinnost, které stanoví tento zákon nebo kolektivní smlouva jako nejméně nebo nejvýše přípustné. Ustanovení § 4a odst. 2 ZP dále uvádí formy právního jednání, které může práva a povinnosti upravovat odchylně. Může to být provedeno smlouvou (pracovní smlouva, manažerská smlouva, dohoda o pracovní činnosti atd.) nebo vnitřním předpisem (tento je vymezen v § 305 ZP).

Jedná se např. o následující plnění zaměstnavatele

- Odstupné podle § 67 a 68 ZP – zaměstnanci, u něhož dochází k rozvázání pracovního poměru výpovědí danou zaměstnavatelem z důvodů uvedených v § 52 písm. a) až c) ZP nebo dohodou z týchž důvodů, přísluší při skončení pracovního poměru odstupné ve výši nejméně jednonásobku až trojnásobku jeho průměrného výdělku ve vazbě na trvání pracovního poměru u zaměstnavatele a v případě rozvázání pracovního poměru výpovědí danou zaměstnavatelem z důvodů uvedených v § 52 písm. d) ZP nebo dohodou z týchž důvodů, přísluší při skončení pracovního poměru odstupné ve výši nejméně dvanáctinásobku průměrného výdělku.

- Cestovní náhrady podle § 151 až 189 ZP – ZP stanoví u podnikatelské sféry stravné při tuzemské pracovní cestě a stravné a kapesné při zahraniční pracovní cestě pouze v minimální výši, přičemž horní hranice těchto cestovních náhrad není omezena. Podobně sazba základní náhrady za 1 km jízdy soukromým vozidlem zaměstnance, který použije toto vozidlo na žádost zaměstnavatele, je stanovena pouze v minimální výši, a horní hranice není zákoníkem omezena.

- Odborný rozvoj zaměstnanců podle § 227 až 235 ZP – ZP vymezuje zaškolení a zaučení zaměstnanců, prohlubování a zvyšování kvalifikace zaměstnanců vč. vymezení uzavírání tzv. kvalifikační dohody na prohlubování nebo zvyšování kvalifikace. Současně stanoví minimální výši pracovního volna s náhradou mzdy při zvyšování kvalifikace zaměstnanců, přičemž zákoník umožňuje, aby mohla být dohodnuta nebo stanovena vyšší nebo další práva zaměstnance v oblasti zvyšování kvalifikace.

Ve mzdové oblasti se u podnikatelských subjektů může jednat o následující zaměstnanecké výhody

- příplatky ke mzdě za práci přesčas vyšší, než je 25 % průměrného výdělku (dle § 114 ZP),

- příplatky k dosažené mzdě za práci ve svátek vyšší, než je průměrný výdělek zaměstnance místo náhradního volna (dle § 115 odst. 2 ZP),

- příplatky ke mzdě za noční práci vyšší, než je 10 % průměrného výdělku (dle § 116 ZP),

- příplatky ke mzdě za práci ve ztíženém pracovním prostředí vyšší než 10 % základní sazby minimální mzdy (dle § 117 ZP),

- příplatky ke mzdě za práci v sobotu a v neděli vyšší než 10 % průměrného výdělku (dle § 118 ZP),

- odměna za dobu pracovní pohotovosti vyšší než 10 % průměrného výdělku (dle § 140 ZP).

Mezi nově zavedené pracovní benefity můžeme počítat

- zavedení sdíleného pracovního místa dle § 317a ZP – zaměstnavatel může se dvěma nebo více zaměstnanci s kratší pracovní dobou a se stejným druhem práce uzavřít dohody, podle nichž si zaměstnanci budou na sdíleném pracovním místě sami rozvrhovat pracovní dobu do směn po vzájemné dohodě tak, aby každý z nich na základě společného rozvrhu pracovní doby naplnil průměrnou týdenní pracovní dobu nejdéle ve čtyřtýdenním vyrovnávacím období. Jedná se o novelu ZP provedenou zákonem č. 285/2020 Sb. s účinností od 1. 1. 2021. Výhodou zavedení sdíleného pracovního místa u zaměstnance je například možnost zástupu v době jeho nezbytné nepřítomnosti, flexibilita práce s časovým rozvrhem, možnost rozdělit jednotlivé pracovní činnosti tak, aby v plné míře vyhovovaly všem zúčastněným. Blíže o tomto novém institutu se čtenář dočte na příklad v článku JUDr. Janotové s názvem „Sdílené pracovní místo, nový pracovněprávní institut“, zveřejněném v časopisu Zpravodaj pro mzdové účetní a personalisty č. 1/2021 str. 1 až 4 – vydavatel Verlag Dashöfer, nakladatelství spol. s r.o. Praha;

- zavedení příspěvku v době částečné práce (tzv. kurzarbeit) dle § 120a zákona o zaměstnanosti – jedná se o příspěvek v době částečné práce, který se poskytuje zaměstnavateli za účelem udržení úrovně zaměstnanosti při splnění stanovených podmínek po dobu stanovenou nařízením vlády podle § 120b ZoZ, přičemž příspěvek se poskytne zaměstnavateli za celý kalendářní měsíc, ve kterém jeho zaměstnanci nemohou konat práci z důvodu některé z překážek v práci podle § 207 až 209 ZP. Doba poskytování příspěvku činí nejvýše 12 měsíců. Podmínkou poskytování příspěvku je, že zaměstnavatel zaměstnancům na těchto překážkách vyplatí náhradu mzdy ve výši nejméně 80 % jejich průměrného výdělku a nepřiděluje zaměstnancům práci v rozsahu nejméně 20 % a nejvýše 80 % jejich týdenní pracovní doby. Jedná se o novelu zákona o zaměstnanosti provedenou zákonem č. 248/2021 Sb. s účinností od 1. 7. 2021. Blíže o tomto novém institutu se čtenář dočte například v článku JUDr. Bognárové s názvem „Příspěvek v době částečné práce (kurzarbeit)“, zveřejněném v časopisu Zpravodaj pro mzdové účetní a personalisty č. 14/2021 str. 1až 4 – vydavatel Verlag Dashöfer, nakladatelství spol. s r.o. Praha.

2.2
Zaměstnanecké benefity z hlediska ZDP

2.2.1
Daňový režim zaměstnaneckých výhod na straně zaměstnance

Při posuzování daňového řešení poskytovaných zaměstnaneckých benefitů na straně zaměstnance je nutno vždy zkoumat, zda se jedná o příjem, který je u zaměstnance předmětem daně z příjmů ze závislé činnosti, a pokud odpovíme na tuto otázku kladně, pak je nutno zkoumat, zda se jedná o příjem podléhající dani z příjmů ze závislé činnosti, anebo je od této daně osvobozen podle § 6 odst. 9 ZDP, přičemž v některých ustanoveních § 6 odst. 9 ZDP se váže osvobození od daně z příjmů na poskytování zaměstnaneckých benefitů z fondu kulturních a sociálních potřeb, a u zaměstnavatelů, kteří tento fond netvoří, ze sociálního fondu, ze zisku (příjmu) po jeho zdanění anebo z výdajů (nákladů), které nejsou u zaměstnavatele výdaji (náklady) na dosažení, zajištění a udržení příjmů.

Níže si uvedeme výčet nepeněžních plnění zaměstnavatele, která jsou osvobozena od daně z příjmů ze závislé činnosti, a podmínky pro jejich osvobození:

- odborný rozvoj zaměstnanců – podle § 6 odst. 9 písm. a) ZDP jsou od daně z příjmů osvobozena nepeněžní plnění vynaložená zaměstnavatelem na úhradu výdajů spojených s odborným rozvojem zaměstnanců související s předmětem činnosti zaměstnavatele anebo vynaložená na rekvalifikaci zaměstnanců podle zákona o zaměstnanosti;

- stravování zaměstnanců – podle § 6 odst. 9 písm. b) ZDP je od daně z příjmů osvobozena hodnota stravování poskytovaného jako nepeněžní plnění zaměstnavatelem zaměstnancům ke spotřebě na pracovišti nebo v rámci stravování zajišťovaného prostřednictvím jiných subjektů nebo limitovaný peněžitý příspěvek na stravování (stravenkový paušál);

- poskytování nealko nápojů – podle znění § 6 odst. 9 písm. c) ZDP je od daně z příjmů osvobozena hodnota nealkoholických nápojů poskytovaných jako nepeněžní plnění zaměstnavatelem zaměstnancům ke spotřebě na pracovišti, přičemž toto osvobození se váže na plnění zaměstnavatele ze sociálního fondu, ze zisku (příjmu) po jeho zdanění anebo na vrub nedaňových výdajů (nákladů);

- příspěvky na pořízení zboží nebo služby zdravotního charakteru, příspěvky na kulturní nebo sportovní akce, příspěvky na tištěné knihy – podle znění § 6 odst. 9 písm. d) ZDP je od daně z příjmů osvobozeno nepeněžní plnění poskytované zaměstnavatelem zaměstnanci nebo jeho rodinnému příslušníku z FKSP, ze sociálního fondu, ze zisku (příjmu) po jeho zdanění anebo na vrub výdajů (nákladů), které nejsou výdaji (náklady) na dosažení, zajištění a udržení příjmů:

- ve formě pořízení zboží nebo služeb zdravotního, léčebného, hygienického a obdobného charakteru od zdravotnických zařízení, pořízení zdravotnických prostředků na lékařský předpis a použití vzdělávacích nebo rekreačních zařízení,

- ve formě použití zařízení péče o děti předškolního věku, včetně mateřské školy podle školského zákona, knihovny zaměstnavatele, tělovýchovných a sportovních zařízení,

- ve formě příspěvku na kulturní nebo sportovní akce,

- ve formě příspěvku na tištěné knihy, včetně obrázkových knih pro děti, mimo knih, ve kterých reklama přesahuje 50 % plochy.

ZDP neomezuje výši tohoto příspěvku zaměstnavatele na zdravotní služby, kulturní a sportovní akce. Limitující pro osvobození od daně z příjmů ze závislé činnosti je pouze částka 20 000 Kč nepeněžního plnění zaměstnavatele za zdaňovací období v souvislosti s poskytnutím příspěvku na tuzemskou a zahraniční rekreaci či zájezd.

- poskytování bezplatných jízdenek – podle § 6 odst. 9 písm. e) ZDP je od daně z příjmů osvobozeno zvýhodnění poskytované zaměstnavatelem provozujícím veřejnou dopravu osob svým zaměstnancům a jejich rodinným příslušníkům ve formě bezplatných nebo zlevněných jízdenek;

- poskytnutí darů – podle § 6 odst. 9 písm. g) ZDP je od daně z příjmů osvobozena hodnota nepeněžního bezúplatného plnění (daru) do úhrnné výše 2 000 Kč ročně u každého zaměstnance – podmínkou je, že plnění zaměstnavatele je poskytováno z FKSP, za obdobných podmínek ze sociálního fondu, ze zisku (příjmu) po jeho zdanění anebo na vrub nedaňových výdajů (nákladů);

- poskytnutí přechodného ubytování – podle § 6 odst. 9 písm. i) ZDP je od daně z příjmů osvobozena hodnota přechodného ubytování, nejde-li o ubytování při pracovní cestě, pokud je poskytováno zaměstnavatelem jako nepeněžní plnění zaměstnancům v souvislosti s výkonem práce, pokud obec přechodného ubytování není shodná s obcí, kde má zaměstnanec bydliště, a to maximálně do výše 3 500 Kč měsíčně;

- sociální výpomoc – podle § 6 odst. 9 písm. o) ZDP jsou od daně z příjmů osvobozeny příjmy do výše 500 000 Kč poskytnuté zaměstnavatelem jako sociální výpomoc zaměstnanci v přímé souvislosti s překlenutím jeho mimořádně obtížných poměrů v důsledku živelní pohromy, ekologické nebo průmyslové havárie na územích, na kterých byl vyhlášen nouzový stav – podmínkou je, že plnění zaměstnavatele je poskytováno z FKSP, za obdobných podmínek ze sociálního fondu, ze zisku (příjmu) po jeho zdanění anebo na vrub nedaňových výdajů (nákladů);

- příspěvky na penzijní a životní pojištění – podle § 6 odst. 9 písm. p) ZDP je od daně z příjmů ze závislé činnosti osvobozen příspěvek zaměstnavatele na penzijní připojištění se státním příspěvkem, na doplňkové penzijní spoření, na penzijní pojištění a na soukromé životní pojištění v celkovém úhrnu nejvýše 50 000 Kč ročně od téhož zaměstnavatele;

- bezúročná zápůjčka zaměstnanci – podle § 6 odst. 9 písm. v) ZDP je od daně z příjmů ze závislé činnosti osvobozen příjem od téhož zaměstnavatele plynoucí zaměstnanci v podobě majetkového prospěchu při bezúročné zápůjčce až do úhrnné výše jistin 300 000 Kč z těchto zápůjček.

Podle § 6 odst. 7 písm. a) ZDP není předmětem daně z příjmů ze závislé činnosti výše náhrad cestovních výdajů poskytovaných zaměstnanci v souvislosti s výkonem činnosti, ze které plyne příjem ze závislé činnosti, do výše stanovené nebo umožněné zákoníkem práce pro zaměstnance odměňovaného platem.

Podle § 6 odst. 3 ZDP se příjmem zaměstnance rozumí rovněž částka, o kterou je úhrada zaměstnance zaměstnavateli za poskytnutá plnění nižší, než je cena zjištěná podle zákona o oceňování majetku, nebo cena, kterou účtuje zaměstnavatel jiným osobám. Výjimkou z výše uvedeného je prodej objektu bydlení zaměstnanci. Podle § 6 odst. 3 ZDP není příjmem ze závislé činnosti zvýhodněný prodej jednotky, která nezahrnuje nebytový prostor jiný než garáž, sklep nebo komoru, dále bytu nebo rodinného domu zaměstnanci se slevou, pokud v něm měl zaměstnanec bydliště po dobu dvou let bezprostředně před jeho koupí.

Podle § 6 odst. 3 ZDP se příjmem zaměstnance rozumí i plnění podle odst. 9 písm. d) a písm. e) poskytnuté zaměstnavatelem pro rodinného příslušníka zaměstnance. Pokud půjde o peněžní plnění zaměstnavatele poskytované formou zaměstnaneckých benefitů jeho zaměstnancům, bude toto plnění vždy na straně zaměstnance zdanitelným příjmem a bude rovněž součástí vyměřovacího základu pro odvod pojistného na sociální a zdravotní pojištění. Na peněžní plnění se nevztahuje u zaměstnance osvobození od daně z příjmů podle § 6 odst. 9 ZDP kromě sociální výpomoci zaměstnanci poskytnuté zaměstnavatelem podle § 6 odst. 9 písm. o) ZDP.

Pokud není poskytnutý zaměstnanecký benefit u zaměstnance osvobozen od daně z příjmů ze závislé činnosti na základě výše uvedených ustanovení ZDP, bude peněžní nebo nepeněžní plnění zaměstnavatele zdaněno u zaměstnance současně s jeho mzdou.

2.2.2
Daňový režim zaměstnaneckých výhod na straně zaměstnavatele

V souvislosti s poskytováním benefitů je stěžejním ustanovením ZDP pro zaměstnavatele § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP. Podle tohoto ustanovení jsou daňově uznatelnými výdaje (náklady) vynaložené zaměstnavatelem na pracovní a sociální podmínky, na péči o zdraví a na zvýšený rozsah doby odpočinku zaměstnanců, pokud práva zaměstnanců vyplývají:

- z kolektivní smlouvy,

- z vnitřního předpisu zaměstnavatele,

- z pracovní smlouvy uzavřené mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem,

- z jiné smlouvy uzavřené mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem,

pokud ZDP nebo jiný zvláštní zákon nestanoví jinak.

Výše uvedená plnění naplňující práva zaměstnanců vyplývající z uzavřených kolektivních smluv, vnitřních předpisů, pracovních smluv nebo jiných smluv (např. manažerská smlouva) uzavřených se zaměstnancem budou na straně zaměstnavatele daňovým výdajem (nákladem) pouze v případě, že ZDP nebo jiný zvláštní zákon nestanoví jinak.

Ustanovení § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP může využít zaměstnavatel např. v následujících situacích:

- příspěvek na penzijní připojištění se státním příspěvkem, na doplňkové penzijní spoření a na penzijní pojištění a dále na soukromé životní pojištění – tyto příspěvky jsou u zaměstnavatele daňově uznatelné bez ohledu na jejich výši poskytnutou zaměstnancům v kalendářním roce, pokud jejich poskytování zaměstnavatelem vyplývá z kolektivní smlouvy, vnitřního předpisu zaměstnavatele, pracovní nebo jiné smlouvy. Na daňovou uznatelnost příspěvků nemá vliv, zda je u zaměstnance příspěvek osvobozen od daně z příjmů anebo podléhá zdanění ze superhrubé mzdy;

- výdaje spojené s dopravou zaměstnanců do zaměstnání a ze zaměstnání poskytované formou nepeněžního nebo peněžního plnění zaměstnanci, a to při splnění podmínky, že toto plnění zaměstnavatele je dohodnuto v kolektivní smlouvě nebo stanoveno ve vnitřním předpisu, popř. přímo v pracovní nebo jiné smlouvě uzavřené se zaměstnancem;

- poskytnutí příspěvku na přechodné ubytování zaměstnancům (popř. celé úhrady tohoto přechodného ubytování), pokud je toto dohodnuto v kolektivní smlouvě nebo stanoveno ve vnitřním předpisu, popř. přímo v pracovní nebo jiné smlouvě uzavřené se zaměstnancem.

Ustanovení § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP však nelze využít, pokud ZDP nebo jiný zvláštní zákon stanoví jinak. Jedná se o následující případy, které jsou vymezeny v samostatných ustanoveních ZDP:

- příspěvek na odborný rozvoj zaměstnanců, kdy daňovými výdaji (náklady) zaměstnavatele jsou podle § 24 odst. 2 písm. j) bod 3 ZDP veškeré výdaje zaměstnavatele na prohlubování nebo zvyšování kvalifikace (ať jde o peněžní nebo nepeněžní plnění) a na rekvalifikaci zaměstnanců, pokud souvisejí s předmětem činnosti zaměstnavatele. Podle § 25 odst. 1 písm. h) bod 2 ZDP však není daňovým výdajem nepeněžní plnění poskytované zaměstnavatelem zaměstnanci ve formě možnosti používat vzdělávací zařízení s výjimkou zařízení uvedených v § 24 odst. 2 písm. j) body 1 až 3 ZDP;

- příspěvek na stravování zaměstnance podle § 24 odst. 2 písm. j) bod 4 ZDP – daňově uznatelnými výdaji zaměstnavatele jsou výdaje (náklady) na provoz vlastního stravovacího zařízení kromě hodnoty potravin. V případě zajištění stravování zaměstnanců prostřednictvím jiných subjektů (včetně poskytování stravenek) jsou daňově uznatelné příspěvky zaměstnavatele poskytované jako nepeněžní plnění až do výše 55 % ceny jednoho jídla za jednu směnu podle zákoníku práce, maximálně však do výše 70 % horní hranice stravného, které lze poskytnout zaměstnancům odměňovaným platem při pracovní cestě trvající 5 až 12 hodin, nebo peněžitý příspěvek na stravování;

- výše poskytnutých cestovních náhrad dle § 24 odst. 2 písm. zh) ZDP, kde se stanoví, že daňově uznatelnými výdaji (náklady) jsou náhrady cestovních výdajů do výše stanovené zvláštním právním předpisem (s odkazem např. na část sedmou hlavu třetí ZP). Zaměstnavatel podnikatelské sféry si může do daňových výdajů uplatnit výdaje spojené s pracovní cestou zaměstnance v té výši, v jaké ji zaměstnanci vyplatí;

- motivační příspěvek na vzdělávání budoucího zaměstnance podle § 24 odst. 2 písm. zu) ZDP, kdy je daňově uznatelným výdajem zaměstnavatele motivační příspěvek poskytnutý na základě smluvního vztahu žákovi nebo studentovi připravujícímu se pro poplatníka na výkon profese, a to do výše 5 000 Kč měsíčně, a pokud se jedná o studenta vysoké školy, jde o částku do výše 10 000 Kč měsíčně;

- podle § 25 odst. 1 písm. h) ZDP jsou daňově neuznatelnými výdaji (náklady) nepeněžní plnění poskytovaná zaměstnavatelem zaměstnanci ve formě příspěvku na kulturní pořady, zájezdy,  sportovní akce a tištěné knihy, včetně obrázkových knih pro děti, mimo knih, ve kterých reklama přesahuje 50 % plochy, a dále ve formě možnosti používat rekreační, zdravotnická a vzdělávací zařízení, předškolní zařízení, závodní knihovny, tělovýchovná a sportovní zařízení, s výjimkou zařízení uvedených v § 24 odst. 2 písm. j) body 1 až 3 ZDP. V případě peněžního plnění zaměstnavatele bude postupováno nikoliv dle § 25 odst. 1 písm. h) ZDP, ale zaměstnavatel může využít § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP;

- podle § 25 odst. 1 písm. t) ZDP není u zaměstnavatele poskytnutí občerstvení zaměstnancům daňovým výdajem. Rovněž tak nebude daňovým výdajem poskytnutý peněžní příspěvek na občerstvení zaměstnancům. V tomto ustanovení se říká, že za daňové výdaje (náklady) nelze uznat výdaje na reprezentaci, kterými se rozumí zejména výdaje na pohoštění, občerstvení a bezúplatná plnění;

- podle § 25 odst. 1 písm. zm) ZDP nelze uplatnit jako daňové výdaje poskytnutí nealkoholických nápojů ke spotřebě na pracovišti formou nepeněžního plnění. Pokud by však zaměstnavatel poskytoval zaměstnancům finanční příspěvek na nákup nealkoholických nápojů určených ke spotřebě na pracovišti, jedná se o peněžní plnění zaměstnavatele a tento může postupovat dle § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP [nevztahuje se na něho § 25 odst. 1 písm. zm) ZDP].

Obecné znění o daňově uznatelných výdajích dle § 24 odst. 1, resp. odst. 2, ZDP lze využít například v následujících situacích:

- bezplatné poskytnutí služebního vozidla zaměstnanci pro služební a soukromé účely – v souladu s bodem 26 pokynu GFŘ č. D-22 k § 24 odst. 2 ZDP jsou odpisy, náklady na opravy a udržování vozidla, silniční daň, pojištění odpovědnosti a havarijní pojištění, náklady na garážování vozidla apod. u zaměstnavatele daňově uznatelné v plné výši. Náklady na spotřebované pohonné hmoty pro soukromé účely si však hradí zaměstnanec a nejsou daňově uznatelné u zaměstnavatele. Pokud by však zaměstnanec náklady na spotřebované pohonné hmoty pro soukromé účely neuhradil a zaměstnavatel by považoval jejich úhradu zaměstnavatelem za benefit vycházející z § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP, jednalo by se u zaměstnavatele o daňový náklad;

- prodej zboží, výrobků a poskytování služeb se slevou zaměstnancům – daňovým výdajem zaměstnavatele jsou výrobní náklady na zhotovení výrobků prodaných za nižší ceny zaměstnancům, náklady spojené s poskytnutím služeb zaměstnancům i nákupní ceny zboží poskytnutého se slevou zaměstnancům;

- dle § 24 odst. 2 písm. zs) ZDP jsou za daňově uznatelné výdaje považovány také výdaje (náklady) v podobě výdajů zaměstnavatele na provoz vlastního předškolního zařízení, nebo příspěvku na provoz předškolního zařízení, který je zajišťován jinými subjekty pro děti vlastních zaměstnanců.

PŘÍKLAD

Zaměstnavatel se zavázal ve vnitřním předpise poskytovat vybraným pozicím zaměstnanců příspěvek na pojištění vnitřního vybavení bytu, popř. rodinného domku.

ŘEŠENÍ

Na straně zaměstnavatele bude možno použít řešení dle § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP, půjde tedy o daňově uznatelný výdaj (náklad).

Na straně zaměstnance půjde o peněžní příjem připočitatelný ke zdanitelné mzdě, který bude rovněž započten do vyměřovacího základu pro odvod pojistného na sociální pojištění a na všeobecné zdravotní pojištění.

2.3
Zaměstnanecké benefity z hlediska pojistných zákonů

Nepeněžní plnění poskytnuté zaměstnanci a osvobozené od daně z příjmů dle § 6 odst. 9 písm. d) ZDP nevstupuje do vyměřovacích základů pro odvod pojistného na sociální a zdravotní pojištění. Vyplývá to z obou pojistných zákonů:

- z § 5 odst. 1 zákona č. 589/1992 Sb., o pojistném na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti, vyplývá, že vyměřovacím základem zaměstnance pro pojistné na důchodové pojištění je úhrn příjmů, které jsou nebo by byly, pokud by podléhaly zdanění v ČR, předmětem daně z příjmů fyzických osob podle zákona o daních z příjmů a nejsou od této daně osvobozeny a které mu zaměstnavatel zúčtoval v souvislosti se zaměstnáním, které zakládá účast na nemocenském pojištění,

- z § 3 odst. 1 zákona č. 592/1992 Sb., o pojistném na veřejné zdravotní pojištění, vyplývá, že vyměřovacím základem zaměstnance je úhrn příjmů ze závislé činnosti, které jsou nebo by byly, pokud by podléhaly zdanění v ČR, předmětem daně z příjmů fyzických osob podle zákona o daních z příjmů a nejsou od této daně osvobozeny a které mu zaměstnavatel zúčtoval v souvislosti se zaměstnáním.

Do vyměřovacího základu pro výpočet pojistného na sociální pojištění a na všeobecné zdravotní pojištění se zahrnuje např.:

- nepeněžní příjem zaměstnance ve výši 1 % pořizovací ceny motorového vozidla poskytnutého zaměstnavatelem zaměstnanci k bezplatnému používání pro služební a soukromé účely,

- rozdíl mezi cenou obvyklou a cenou, za kterou jsou vlastní výrobky prodány nebo služby poskytnuty zaměstnancům, tedy částka podléhající u zaměstnance zdanění,

- nepeněžní příjem zaměstnance ve výši ceny obvyklé související s výdaji zaměstnavatele na dopravu zaměstnanců do a ze zaměstnání.

Dle § 5 odst. 2 zákona o pojistném na sociální zabezpečení a § 3 odst. 2 zákona o pojistném na všeobecné zdravotní pojištění se do vyměřovacího základu zaměstnance nezahrnují následující příjmy jednoznačně vyjmenované v ustanoveních obou zákonů:

- náhrada škody podle ZP a právních předpisů upravujících služební poměry,

- odstupné a další odstupné, odchodné a odbytné poskytované na základě zvláštních právních předpisů a odměna při skončení funkčního období náležející podle zvláštních právních předpisů – odstupné vyplacené zaměstnanci podle § 67 ZP podléhá zdanění daní z příjmů ze závislé činnosti, nezahrnuje se však do vyměřovacího základu zaměstnance pro odvod obou pojistných,

- věrnostní přídavek horníků,

- plnění, které bylo poskytnuto poživateli starobního důchodu nebo invalidního důchodu pro invaliditu třetího stupně po uplynutí jednoho roku ode dne skončení zaměstnání,

- jednorázová sociální výpomoc poskytnutá zaměstnanci k překlenutí jeho mimořádně obtížných poměrů vzniklých v důsledku životní pohromy, požáru, ekologické nebo průmyslové havárie nebo jiné mimořádně závažné události – pokud by poskytnutá sociální výpomoc zaměstnanci podléhala na straně zaměstnance zdanění daní z příjmů ze závislé činnosti, musí pro její nezahrnutí do vyměřovacího základu být splněny současně tři podmínky, a to že jde o jednorázovou sociální výpomoc, dále že se zaměstnanec dostal do mimořádně obtížných poměrů a tyto mimořádně obtížné poměry nastaly z důvodů výše uvedených.

2.4
Porovnání výhodnosti benefitu oproti zvýšení mzdy

PŘÍKLAD

Správně zvolené zaměstnanecké benefity mohou být jak u zaměstnance, tak u zaměstnavatele výhodnější než vlastní zvýšení mzdy o stejnou částku. Uvedeme si to na příkladu, kdy ve variantě A zaměstnavatel (právnická osoba) zaměstnanci vyplatí mimořádnou odměnu ve výši 35 000 Kč a ve variantě B zaměstnavatel uhradí zaměstnanci v rámci zaměstnaneckého benefitu jednorázový příspěvek na jeho soukromé životní pojištění ve stejné výši 35 000 Kč.

Varianta A – Zaměstnavatel poskytne zaměstnanci mimořádnou odměnu ve výši 35 000 Kč (za měsíc listopad 2021)

ŘEŠENÍ U ZAMĚSTNANCE

Odměna za měsíc listopad 2021

35 000 Kč

Zvýšení zálohy na daň o částku (15 %)

5 250 Kč

Pojistné hrazené zaměstnancem (11 %)

3 850 Kč

Čistý příjem zaměstnance z odměny 35 000 Kč – 5 250 Kč – 3 850 Kč = 25 900 Kč

ŘEŠENÍ U ZAMĚSTNAVATELE

Odměna (mzdový náklad) za listopad 2021

35 000 Kč

Sociální a zdravotní pojištění z odměny (33,80 %)

11 830 Kč

Daňový náklad zaměstnavatele

46 830 Kč

U zaměstnavatele dojde ke zvýšení jeho daňově uznatelných nákladů o částku 46 830 Kč a o stejnou částku ke snížení základu daně, takže při sazbě daně z příjmů právnických osob 19 % činí snížení daně z příjmů o částku 46 830 Kč × 0,19 = 8 898 Kč.

Celkové výdaje zaměstnavatele 46 830 Kč – 8 898 Kč = 37 932 Kč

Varianta B – Zaměstnavatel uhradí zaměstnanci 35 000 Kč/rok na jeho soukromé životní pojištění

ŘEŠENÍ U ZAMĚSTNANCE

Podle § 6 odst. 9 písm. p) ZDP je od daně z příjmů ze závislé činnosti osvobozena výše 50 000 Kč ročně na penzijní připojištění se státním příspěvkem, na doplňkové penzijní spoření, na penzijní pojištění a na soukromé životní pojištění při splnění podmínek uvedených v tomto ustanovení zákona.

Příspěvek zaměstnavatele 35 000 Kč

Čistý příjem zaměstnance (na účtu u pojišťovny) 35 000 Kč

ŘEŠENÍ U ZAMĚSTNAVATELE

Pokud je poskytnutí příspěvku na životní pojištění zaměstnance obsaženo v kolektivní smlouvě, vnitřním předpisu zaměstnavatele, pracovní smlouvě nebo jiné smlouvě, je jakákoliv výše příspěvku daňovým nákladem zaměstnavatele s odvoláním na § 24 odst. 2 písm. j) bod 5 ZDP.

Příspěvek zaměstnavatele 35 000 Kč

Daňový náklad zaměstnavatele 35 000 Kč

U zaměstnavatele dojde ke zvýšení jeho daňově uznatelných nákladů o částku 35 000 Kč a o stejnou částku ke snížení základu daně, takže při sazbě daně z příjmů právnických osob 19 % činí snížení daně z příjmů o částku 35 000 Kč × 0,19 = 6 650 Kč.

Celkové výdaje zaměstnavatele 35 000 Kč – 6 650 Kč = 28 350 Kč

POROVNÁNÍ OBOU VARIANT

Zaměstnanec

Benefit

35 000 Kč

čistý příjem

35 000 Kč

Odměna

35 000 Kč

čistý příjem

25 900 Kč

Úspora u benefitu

9 100 Kč

Zaměstnavatel

Benefit

35 000 Kč

výdaj

28 350 Kč

Odměna

35 000 Kč

výdaj

37 932 Kč

Úspora u benefitu

9 582 Kč

2.5
Zaměstnanecké benefity versus naturální mzda

V § 109 odst. 2 ZP se uvádí, že mzda je peněžité plnění a plnění peněžité hodnoty (naturální mzda), poskytované zaměstnavatelem zaměstnanci za práci. Naturální mzdu lze poskytovat za podmínek uvedených v § 119 ZP. Jako naturální mzda mohou být poskytovány výrobky (s výjimkou lihovin, tabákových výrobků nebo jiných návykových látek), výkony, práce nebo služby. Přitom naturální mzdu může zaměstnavatel poskytovat jen se souhlasem zaměstnance a za podmínek s ním dohodnutých, a to v rozsahu přiměřeném jeho potřebám. Zaměstnavatel je však povinen zaměstnanci vyplatit v penězích mzdu nejméně ve výši příslušné sazby minimální mzdy nebo příslušné sazby nejnižší úrovně zaručené mzdy. Výše naturální mzdy se vyjadřuje v peněžní formě tak, aby odpovídala ceně, kterou zaměstnavatel účtuje za srovnatelné výrobky, výkony, práce nebo služby ostatním odběratelům, obvyklé ceně, nebo částce, o kterou je úhrada zaměstnance za výrobky, výkony, práce nebo služby poskytnuté zaměstnavatelem nižší než obvyklá cena.

Otázkou je, zda je možné naturální mzdu obecně podřadit pod nepeněžní plnění poskytovaná formou zmíněnou v § 25 odst. 1 písm. h) ZDP, anebo zda je naturální mzda daňově uznatelným nákladem, pokud splňuje kritéria daná v § 24 odst. 1 ZDP bez ohledu na § 25 odst. 1 písm. h) ZDP. Touto problematikou se zabýval příspěvek předložený na Koordinační výbor, projednaný pod č. 433/08.10.14 (jedná se o odborná jednání k daňovým problémům předloženým daňovými poradci, ke kterým se vyjadřují zástupci GFŘ).

Uvedeme si dále závěry z tohoto projednání se stanovisky GFŘ k problematice vztahu naturální mzdy a zaměstnaneckých benefitů.

Podle ustálené judikatury platí, že pokud plnění poskytnuté zaměstnanci nemá žádnou vazbu na vykonanou práci (např. na odpracovanou dobu nebo na odvedený výkon), pak se nejedná o mzdu, ale o zaměstnanecký benefit. Ze stanoviska GFŘ vyplývá, že pojmy „naturální mzda“ a „zaměstnanecký benefit v nepeněžní formě“ je třeba důsledně odlišovat, neboť mzda (peněžní i naturální) by měla být vždy daňově uznatelným nákladem, pokud splňuje podmínky § 24 odst. 1 ZDP. Naproti tomu zaměstnanecký benefit zpravidla daňově uznatelným nákladem není.

Jestliže peněžní část mzdy vyplacené konkrétnímu zaměstnanci představuje náklad daňově uznatelný, musí zároveň platit, že veškeré mzdové náklady na tohoto zaměstnance jsou u zaměstnavatele náklady daňově uznatelnými. Takový závěr je nutno přijmout i pro tu část mzdy, která je vyjádřena v nepeněžní formě (naturální mzdu). Podle stanoviska GFŘ by naturální mzda neměla být hrazena z daňově neuznatelných nákladů.

Pro zdanění na straně zaměstnance vyplývá závěr, že naturální mzda je součástí hrubé mzdy zaměstnance. Podle právní úpravy poskytování naturální mzdy (§ 119 ZP) však je poskytování naturální mzdy založeno na smluvním principu s určitými zákonnými limity. I když je možné obecné podmínky pro poskytování naturální mzdy dohodnout v kolektivní smlouvě (nebo stanovit ve vnitřním předpisu zaměstnavatele), ZP vyžaduje ve všech případech individuální souhlas zaměstnance s poskytováním naturální mzdy a uzavření individuální dohody o podmínkách jejího poskytování. Tento souhlas a podmínky je možné dohodnout již v pracovní smlouvě (nebo v dodatku k ní) nebo v jiné smlouvě (např. manažerské).

GFŘ ve svém stanovisku dále uvádí, že ze shora uvedeného je zřejmé, že naturální mzda nemůže být zúčtována jako hrubý příjem zaměstnance za vykonanou práci bez předchozí dohody zaměstnance se zaměstnavatelem o podmínkách výplaty mzdy v této formě. Zároveň platí, že část mzdy musí být vyplacena v penězích (§ 119 odst. 1 ZP) a naturální mzda nemůže být oceněna cenou smluvní, ale musí být oceněna cenou obvyklou, stanovenou podle § 119 odst. 3 ZP.

Dohoda, v rámci které by zaměstnanec souhlasil s poskytováním celé mzdy v naturální formě nebo s oceněním naturální mzdy jinak než cenou obvyklou, by byla neplatná, neboť ustanovení § 119 ZP je kogentní a nelze se od něj odchýlit.

3

Zdanění zaměstnanců

3.1
Zrušení tzv. superhrubé mzdy

Od 1. 1. 2021 došlo zákonem č. 609/2020 Sb. ke zrušení zvýšení základu daně z příjmů ze závislé činnosti o částku odpovídající pojistnému na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti a pojistnému na veřejné zdravotní pojištění, které je z těchto příjmů podle zvláštních právních předpisů povinen platit zaměstnavatel (jedná se o výši 33,8 % z hrubé mzdy zaměstnance).

V § 6 odst. 12 ZDP se stanoví, že základem daně (dílčím základem daně) jsou příjmy ze závislé činnosti. Daň z příjmů ze závislé činnosti (resp. měsíční záloha na daň z příjmů ze závislé činnosti) se už počínaje měsícem leden 2021 nepočítá ze superhrubé mzdy, ale pouze z hrubé mzdy zaměstnance, tedy z výrazně menší částky než tomu bylo dříve při uvažování výpočtu daně (měsíční zálohy na daň) ze superhrubé mzdy.

V souvislosti se zrušením superhrubé mzdy došlo k úpravě znění § 38h odst. 1 ZDP, týkajícího se vybírání a placení záloh na daň z příjmů fyzických osob ze závislé činnosti. Upravené znění stanoví, že plátce daně vypočte zálohu na daň z příjmů fyzických osob ze závislé činnosti ze základu pro výpočet zálohy. Tato záloha se spravuje jako daň podle daňového řádu. Základem pro výpočet zálohy je úhrn příjmů ze závislé činnosti zúčtovaných nebo vyplacených poplatníkovi za kalendářní měsíc nebo za zdaňovací období, s výjimkou příjmu, který není předmětem daně, který je od daně osvobozen nebo z něhož je daň vybírána srážkou podle zvláštní sazby daně. Základ pro výpočet zálohy do 100 Kč se zaokrouhlí na celé koruny nahoru a nad 100 Kč na celé stokoruny nahoru.

3.2
Zavedení dvou sazeb daně z příjmů fyzických osob

Zákonem č. 609/2020 Sb. došlo od 1. 1. 2021 k zavedení dvou sazeb daně z příjmů fyzických osob. Sazba daně činí

1. 15 % pro část základu daně do 48násobku průměrné mzdy a

2. 23 % pro část základu daně přesahující 48násobek průměrné mzdy.

Daň se vypočte ze základu daně sníženého o nezdanitelné části základu daně a o odčitatelné položky od základu daně a zaokrouhleného na celá sta Kč dolů, a to jako součet součinů příslušné části takového základu daně a sazby pro tuto část základu daně. Zvýšená sazba daně 23 % nahrazuje dřívější solidární zvýšení daně, které činilo 7 % z kladného rozdílu mezi součtem příjmů zahrnovaných do dílčího základu daně podle § 6 a dílčího základu daně podle § 7 ZDP a 48násobkem průměrné mzdy (původní znění § 16a ZDP účinné do 31. 12. 2020).

Pro stanovení měsíční zálohy na daň z příjmů ze závislé činnosti se v § 38h odst. 2 ZDP stanoví, že sazba zálohy činí 15 % pro část základu pro výpočet zálohy do 4násobku průměrné mzdy a 23 % pro část základu pro výpočet zálohy přesahující 4násobek průměrné mzdy. Záloha se vypočte jako součet součinů příslušné části základu pro výpočet zálohy a sazby zálohy pro tuto část základu pro výpočet zálohy.

V § 21g odst. 2 ZDP se uvádí, že průměrnou mzdou se pro účely daní z příjmů rozumí průměrná mzda stanovená podle zákona upravujícího pojistné na sociální zabezpečení. Výše průměrné mzdy pro účely uplatnění druhé zvýšené sazby daně vyplývá pro rok 2021 z nařízení vlády č. 381/2020 Sb. Všeobecný vyměřovací základ za rok 2019 činí 34 766 Kč, přepočítací koeficient 1,0194, takže průměrná mzda za rok 2019 činí 34 766 Kč × 1,0194 = 35 441 Kč.

Uplatnění sazby daně v rámci ročního základu daně

Sazba daně

Základ daně

15 %

do výše 48 × 35 441 Kč = 1 701 168 Kč

23 %

nad výši 1 701 168 Kč

Uplatnění sazby daně v rámci měsíční zálohy na daň

Sazba daně

Hrubá mzda zaměstnance

15 %

do částky 141 764 Kč/měsíc (včetně)

23 %

nad částku 141 764 Kč/měsíc

V § 16a ZDP je obsažen výpočet daně pro samostatný základ daně. Uvádí se zde, že sazba daně pro samostatný základ daně činí 15 %. Daň se vypočte jako součin samostatného základu daně zaokrouhleného na celá sta Kč dolů a sazby daně pro tento základ daně.

Způsob výpočtu daně je obsažen v § 16ab ZDP. Daň poplatníka se vypočte jako součet daně podle § 16 snížený o slevy na dani a daně podle § 16a. Pokud je daňový bonus podle § 35c odst. 3 ZDP vyšší nebo roven dani podle § 16a, sníží se o tuto daň daňový bonus a daň poplatníka se rovná nule. Pokud je daňový bonus podle § 35c odst. 3 nižší než daň podle § 16a, daňový bonus je roven nule a daň poplatníka se rovná dani podle § 16a snížené o daňový bonus podle § 35c odst. 3 ZDP.

S ohledem na zrušení solidárního zvýšení daně, dochází ke zrušení stávajícího § 38g odst. 4 (týká se povinnosti podat daňové přiznání poplatníkem, u něhož se daň zvyšuje o solidární zvýšení daně) a ke zrušení § 38ha ZDP (týká se solidárního zvýšení daně u zálohy na daň z příjmů fyzických osob ze závislé činnosti).

Zatímco solidární zvýšení daně se vztahovalo pouze na příjmy ze závislé činnosti (§ 6 ZDP) a dílčí základ daně ze samostatné činnosti (§ 7 ZDP), pak nová progresivní sazba daně 23 % se vztahuje na celkový základ daně z příjmů fyzické osoby přesahující 48násobek měsíční průměrné mzdy – jedná se o celkový základ daně poplatníka, jehož součástí jsou i dílčí základy daně z kapitálového majetku, z nájmu a z ostatních příjmů.

Uvedeme si několik příkladů výpočtu čisté mzdy u zaměstnance, který učinil u zaměstnavatele prohlášení k dani, přičemž zaměstnanec má různě vysokou měsíční hrubou mzdu. Pro zjednodušení výpočtu a rozsahu tabulky nebudeme uvažovat s žádným odpočtem nezdanitelné částky od základu daně dle § 15 ZDP a ze slev na dani zohledníme pouze základní slevu na dani na poplatníka. Porovnáme si, kolik zaměstnanec při stejné hrubé mzdě v roce 2021 a 2020 na zrušení superhrubé mzdy a zvýšení slevy na poplatníka vydělá.

Měsíční hrubá mzda 30 000 Kč

Údaje v Kč

Měsíce 1–12/2020

Měsíce 1–12/2021

Výše hrubé mzdy

30 000

30 000

Pojistné hrazené zaměstnavatelem (33,8 %)

10 140

10 140

Superhrubá mzda po zaokrouhlení na stovky

40 200

zrušena

Daň 15 %

6 030

4 500

Základní sleva na dani na poplatníka

2 070

2 320

Pojistné hrazené zaměstnancem (11 %)

3 300

3 300

Čistá mzda

22 740

24 520

Měsíční zvýšení čisté mzdy 2021

1 780

Měsíční hrubá mzda 50 000 Kč

Údaje v Kč

Měsíce 1–12/2020

Měsíce 1–12/2021

Výše hrubé mzdy

50 000

50 000

Pojistné hrazené zaměstnavatelem (33,8 %)

16 900

16 900

Superhrubá mzda po zaokrouhlení na stovky

66 900

zrušena

Daň 15 %

10 035

7 500

Základní sleva na dani na poplatníka

2 070

2 320

Pojistné hrazené zaměstnancem (11 %)

5 500

5 500

Čistá mzda

36 535

39 320

Měsíční zvýšení čisté mzdy 2021

2 785

Měsíční hrubá mzda 100 000 Kč

Údaje v Kč

Měsíce 1–12/2020

Měsíce 1–12/2021

Výše hrubé mzdy

100 000

100 000

Pojistné hrazené zaměstnavatelem (33,8 %)

33 800

33 800

Superhrubá mzda po zaokrouhlení na stovky

133 800

zrušena

Daň 15 %

20 070

15 000

Základní sleva na dani na poplatníka

2 070

2 320

Pojistné hrazené zaměstnancem (11 %)

11 000

11 000

Čistá mzda

71 000

76 320

Měsíční zvýšení čisté mzdy 2021

5 320

Měsíční hrubá mzda 150 000 Kč

V tomto příkladu musíme zahrnout v roce 2020 solidární zvýšení daně a v roce 2021 uvažovat dvě sazby daně, a to 15 % a 23 % i při výpočtu měsíční zálohy na daň.

Provedení výpočtu solidárního zvýšení daně v roce 2020:

1. Maximální roční vyměřovací základ pro výpočet pojistného na sociální pojištění činil 1 672 080 Kč, takže plnou výši měsíčního pojistného na sociální pojištění hrazeného zaměstnavatelem 24,8 % z hrubé mzdy bylo možno uplatnit pouze od ledna do listopadu, a za prosinec zůstal vyměřovací základ ve výši 1 800 000 Kč − 1 672 080 Kč = 127 920 Kč. Proto uvažujeme pro srovnání roku 2020 s rokem 2021 pouze údaje pro měsíc leden až listopad, které jsou shodné.

2. Výpočet daně ve výši 15 % vychází ze superhrubé mzdy: 200 700 Kč × 0,15 = 30 105 Kč.

3. Výpočet solidárního zvýšení daně činí: (150 000 Kč − 139 340 Kč) × 0,07 = 746,20 Kč.

Stanovení zálohy na daň při zohlednění dvou sazeb daně v roce 2021:

1. Maximální roční vyměřovací základ pro výpočet pojistného na sociální pojištění činí 1 701 168 Kč, takže plnou výši měsíčního pojistného na sociální pojištění hrazeného zaměstnavatelem 24,8 % z hrubé mzdy je možno uplatnit pouze do měsíce listopad a za prosinec zůstává vyměřovací základ ve výši 1 800 000 Kč − 1 701 168 Kč = 98 832 Kč. Proto uvažujeme pro srovnání roku 2021 s rokem 2020 pouze údaje pro měsíc leden až listopad, které jsou shodné.

2. Výpočet daně ve výši 15 % vychází ze základu daně 141 764 Kč se zaokrouhlením na stovky nahoru: 141 800 Kč × 0,15 = 21 270 Kč.

3. Výpočet daně ve výši 23 % vychází ze základu daně 150 000 Kč − 141 800 Kč = 8 200 Kč, tedy daň činí 8 200 Kč × 0,23 = 1 886 Kč.

Údaje v Kč

Měsíc 1–11/2020

Měsíc 1–11/2021

Výše hrubé mzdy

150 000

150 000

Pojistné hrazené zaměstnavatelem (33,8 %)

50 700

50 700

Superhrubá mzda

200 700

zrušena

Daň 15 %

30 105

21 270

Solidární zvýšení daně

746,20

zrušeno

Daň 23 % z částky nad 141 764 Kč

neexistuje

1 886

Celková daň po zaokrouhlení

30 852

23 156

Základní sleva na dani na poplatníka

2 070

2 320

Pojistné hrazené zaměstnancem (11 %)

16 500

16 500

Čistá mzda

104 718

112 664

Měsíční zvýšení čisté mzdy 2021

7 946

3.3
Slevy na dani z příjmů u fyzické osoby

Každá fyzická osoba, tedy jak zaměstnanec, tak poplatník s příjmy ze samostatné činnosti či poplatník s příjmy z kapitálového majetku, z nájmu nebo poplatník, který má pouze ostatní příjmy podléhající zdanění dle § 10 ZDP, může uplatnit za zdaňovací období slevy na dani specifikované v § 35ba odst. 1 ZDP v následující výši:

Slevy na dani dle § 35ba odst. 1 ZDP

Sleva na dani v Kč v roce 2021

Základní sleva na poplatníka [písm. a)]

27 840

Sleva na manžela [písm. b)]

24 840

Základní sleva na invaliditu [písm. c)]

2 520

Rozšířená sleva na invaliditu [písm. d)]

5 040

Sleva na držitele průkazu ZTP/P [písm. e)]

16 140

Sleva na studenta [písm. f)]

4 020

Sleva za umístění dítěte [písm. g)]

maximálně 15 200

Sleva na evidenci tržeb [písm. h)]

maximálně 5 000

V roce 2022 se zvyšuje na základě zákona č. 609/2020 Sb. základní sleva na poplatníka na částku 30 840 Kč.

Pokud poplatník daně z příjmů fyzických osob nevytvoří podmínky ve stanovení výše základu daně a následně vypočtené daně, které by umožnily uplatnit výše uvedené slevy na dani, neuplatněná sleva (v plné nebo částečné výši) v daňovém přiznání (resp. v rámci ročního zúčtování záloh a daňového zvýhodnění) propadá a nelze ji převést do následujícího zdaňovacího období.

Základní sleva na poplatníka dle § 35ba odst. 1 písm. a) ZDP a sleva za umístění dítěte dle § 35ba odst. 1 písm. g) ZDP je roční slevou na dani. Slevu na manžela dle § 35ba odst. 1 písm. b) ZDP, slevy na dani na invaliditu dle § 35ba odst. 1 písm. c) až písm. e) a dále slevu na studenta dle § 35ba odst. 1 písm. f) ZDP lze uplatnit ve výši jedné dvanáctiny roční slevy za každý kalendářní měsíc, na jehož počátku byly splněny podmínky pro uplatnění nároku na uplatnění této slevy. Slevu na evidenci tržeb dle § 35ba odst. 1 písm. h) ZDP lze uplatnit za podmínek uvedených v § 35bc ZDP.

Připomínáme zde ještě slevu na dani z titulu zaměstnání osob se zdravotním postižením a s těžším zdravotním postižením dle § 35 ZDP.

Základní sleva na dani na poplatníka

Základní sleva na dani na poplatníka ve výši 27 840 Kč ročně přísluší každé fyzické osobě, která podléhá zdanění daní z příjmů. Výše slevy je stejná bez ohledu na to, kolik měsíců ve zdaňovacím období (kalendářním roce) poplatník pobíral zdanitelný příjem. Poplatník, který podává přiznání k dani z příjmů fyzických osob, si uplatní tuto slevu na dani v daňovém přiznání za příslušné zdaňovací období (kalendářní rok) po vypočtení daně ze základu daně.

Daňové přiznání není povinen podat poplatník, který má příjmy ze závislé činnosti pouze od jednoho anebo postupně od více plátců včetně doplatků mezd od těchto plátců. Podmínkou je, že poplatník učinil u všech těchto plátců daně na příslušné zdaňovací období prohlášení k dani podle § 38k ZDP, a vyjma příjmů od daně osvobozených a příjmů, z nichž je vybírána daň srážkou sazbou daně podle § 36 ZDP, nemá jiné příjmy podle § 7 až 10 ZDP vyšší než 6 000 Kč.

U poplatníka s příjmy ze závislé činnosti, který učinil prokazatelně prohlášení k dani podle § 38k odst. 4 ZDP na příslušné zdaňovací období, sníží plátce daně (zaměstnavatel) vypočtenou měsíční zálohu na daň o prokázanou měsíční základní slevu na dani na poplatníka podle § 35ba ZDP ve výši 2 320 Kč. Při ročním zúčtování daně provede poslední plátce odečet roční slevy na dani na poplatníka ve výši 27 840 Kč, což se promítne pozitivně jako přeplatek daně u zaměstnanců, kteří byli v průběhu zdaňovacího období delší dobu nemocni a nepobírali zdanitelnou mzdu, a tudíž jim nemohla být odečtena poměrná měsíční část základní slevy na poplatníka. Pozitivně se uplatnění roční slevy na poplatníka promítne rovněž u studentů, kteří byli na prázdninové brigádě a požádají posledního zaměstnavatele o provedení ročního zúčtování daně.

Poznámka: Vzhledem k rozvoji elektronické komunikace lze učinění Prohlášení zaměstnance u jeho zaměstnavatele neboli projev vůle zaměstnance zajistit nejen písemně se stvrzením pravdivosti údajů svým podpisem, ale i elektronicky, pokud bude jednoznačně prokazatelné, že byl tento projev vůle učiněn daným zaměstnancem. Typicky se bude jednat o podepsání prohlášení elektronickým podpisem nebo o prohlášení prostřednictvím interního informačního systému zaměstnavatele bez nutnosti podpisu zaměstnance.

Pokud například uchazeč o zaměstnání, který pobírá podporu v nezaměstnanosti, v průběhu kalendářního roku 2021 zahájí podnikatelskou činnost, může si poplatník v daňovém přiznání k dani z příjmů za rok 2021 uplatnit plnou výši roční základní slevy na dani na poplatníka 27 840 Kč bez ohledu na to, kdy v průběhu roku došlo k zahájení podnikatelské činnosti (i v případě, že k zahájení podnikání dojde až v průběhu prosince 2021).

Obdobně student, který úspěšně ukončí střední nebo vysokou školu a zahájí podnikatelskou činnost na podzim roku 2021 (resp. nastoupí do zaměstnání), si může v daňovém přiznání k dani z příjmů fyzických osob za rok 2021 (resp. v rámci ročního zúčtování záloh na daň a daňového zvýhodnění u zaměstnavatele) uplatnit plnou výši roční slevy na poplatníka 27 840 Kč.

Základní slevu na dani na poplatníka může uplatnit i výdělečně činný starobní důchodce, který má souběžně se starobním důchodem nebo penzí příjmy ze závislé činnosti, ze samostatné činnosti zdaňované dle § 7 ZDP a případně další příjmy zdaňované dle § 8 až § 10 ZDP. Tato základní sleva na dani na poplatníka je u starobního důchodce uplatněna buď v rámci příjmů ze závislé činnosti (měsíční zálohy na daň a ročního zúčtování záloh), anebo v rámci daňového přiznání k dani z příjmů fyzických osob.

PŘÍKLAD

Po absolvování vysoké školy nastoupí absolvent od 1. 9. 2021 do zaměstnání. U zaměstnavatele prokazatelně učiní prohlášení k dani a po skončení kalendářního roku požádá zaměstnavatele o provedení ročního zúčtování záloh na daň.

ŘEŠENÍ

Při výpočtu měsíční zálohy na daň odečte zaměstnavatel od vypočtené daně částku 2 320 Kč jako měsíční základní slevu na dani na poplatníka, protože poplatník učinil prohlášení k dani podle § 38k odst. 4 ZDP. Při ročním zúčtování daně odečte zaměstnavatel od vypočtené daně za rok 2021 (za měsíce září–prosinec) plnou výši základní slevy na dani na poplatníka, tedy částku 27 840 Kč. Vzniklý přeplatek na dani bude zaměstnanci vrácen.

PŘÍKLAD

Poplatník daně z příjmů ze závislé činnosti, který učinil na rok 2021 u zaměstnavatele prohlášení k dani, byl v průběhu roku dlouhodobě nemocen a příjmy ze závislé činnosti pobíral jen po 5 měsíců. Při stanovení zálohy na daň za těchto 5 měsíců byla zaměstnavatelem zohledněna vždy základní měsíční sleva na dani na poplatníka ve výši 2 320 Kč. Po ukončení roku zaměstnanec požádá zaměstnavatele o roční zúčtování záloh a daňového zvýhodnění, protože kromě mzdy jiné zdanitelné příjmy nemá.

ŘEŠENÍ

V rámci ročního zúčtování záloh a daňového zvýhodnění zaměstnavatel odečte od vypočtené daně ze závislé činnosti plnou výši roční slevy na dani na poplatníka 27 840 Kč, přestože v průběhu roku byla odečtena v rámci záloh na daň výše měsíční slevy na poplatníka 5 × 2 320 Kč = 11 600 Kč.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zaměstnanecké benefity a daně - 6. vydání.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.