The Real Tolthec Prophecies

Copyright © 2020 by Sergio Magaňa

Translation © Petra Kudrnáčová, 2021

ISBN 978-80-242-7889-6

Tato kniha je poctou cyklickému a přesně danému

snu vesmíru a snu Země, které se odvíjejí poklidně

a malebně, je poctou lidem, kteří uměli číst, co je

psáno ve hvězdách, lidem, kteří riskovali život, aby

zachovali dávný odkaz, lidem, kteří měli odvahu ho

odhalit, a lidem, kteří žijí v těchto časech.

Předmluva

V roce 2011 jsem v italštině vydal své dílo, které následujícího roku vyšlo v angličtině a španělštině. Jednalo se o knihu 2012–2021: The Dawn of the Sixth Sun. V ní byla úplně poprvé odkryta moudrost toltécké a aztécké civilizace centrálního Mexika, moudrost týkající se času a současného přechodu z jednoho cyklu do druhého. Kniha byla přijata skepticky, dokonce s nedůvěrou, protože uváděla data a cykly, které se v mnoha ohledech odlišují od poměrně známého mayského kalendáře. Do dnešního dne jsou tato fakta ignorována, přestože čas prokázal, že mayský kalendář je vykládán špatně, především pokud jde o rok 2012.

Na konci roku 2012 pocítili mnozí lidé zklamání, protože 21. prosince nedošlo k žádné celosvětové katastrofě ani k spirituální obrodě lidstva. V učení, které jsem převzal od strážců aztécké a toltécké tradice, však nebyl přechod z jednoho cyklu do druhého vázán na jedno konkrétní datum. Jedná se totiž o přirozenější proces, podobný tomu, který nám každý den předvádí sama příroda. Při úsvitu nejprve převládá tma, pak začíná po troškách pronikat světlo, až se noc postupně přemění v den. Podle toltécké a aztécké moudrosti jeden časový cyklus předává vládu druhému naprosto stejným způsobem.

Těmto časovým cyklům se říká „slunce“. Každé trvá neboli „vládne“ 6 625 let a během každé změny se po dobu 29 let dělí o vládu se sluncem předcházejícím či následujícím. Jednotlivá slunce mají specifické rysy a lze je rozdělit do dvou skupin: na slunce dne neboli světla a na slunce noci neboli tmy. Střídají se stejně jako skutečný den a noc.

V přeneseném významu odkazují tato slunce na skutečnost, že během dne jsme vzhůru, naše fyzické oči jsou otevřené a my se díváme do světla. Pohled ven je jedním z hlavních rysů pátého slunce, slunce denního, které právě končí. Během jeho vlády se rozhlížíme, abychom našli Boha, léčbu a uspokojení. Po tuto dobu se snažíme dobývat území a dávat najevo své úspěchy. Štěstí hledáme v získávání vnějších věcí nebo v dosahování cílů ve vnějším světě. Proto slunce tohoto druhu přeje organizovaným náboženstvím, válkám, nacházení štěstí pomocí druhých a v tom, co nás obklopuje. Rozvíjí se cestování, výzkum a podobné obory, jak potvrzuje historie posledních několika tisíců let.

Když ale zavřeme oči, můžeme se dívat jen dovnitř, do tmy, do svého podvědomí, kterému se v toltécké tradici říká podsvětí. Je to místo, kde sny utvářejí zážitky bdělého světa. Zde vidíme síly, které nelze spatřit v denním světle, ale které ovládají vše, co existuje. Proto tmavá neboli noční slunce, jakým je například šesté slunce, do kterého vstupujeme, jsou slunce spirituálnější, v nichž uspokojení vychází z poznávání našeho vnitřního já a také z vytváření naší vlastní reality zevnitř.

Začátek transformace od jednoho slunce k druhému se vždy vyznačuje zatměním. Začátek tohoto posunu byl ohlášen úplným zatměním Slunce, ke kterému došlo 11. července 1991 v hlavním městě Mexika.

Podle aztéckých a toltéckých výpočtů budeme během prvních dvaceti let a půl roku tohoto přechodu svědky vnějšího vývoje vedoucího ke vzniku jiné reality a je nepopiratelné, že technologický pokrok, který v těchto letech pozorujeme, povede k takovému rozmachu „virtuální reality“, o jakém se nám ani nesnilo. Lidé novou technologii používají mimo jiné k hledání spirituálních odpovědí zdaleka přesahujících rámec tradičních, starosvětských náboženství. Díky ní se světem šíří spirituální poznatky a techniky. Rychlost, s jakou se to odehrává, a překotný vývoj v komunikaci a v našich životech obecně, to jsou rysy typické pro svět snů. V něm platí, že pokud sníme lucidně, tedy uvědomujeme-li si, že sníme, vše se může projevovat okamžitě. Lze říci, že se již začínáme připravovat na noční slunce, přestože nás stále ovlivňuje slunce denní. Podle toltéckých výpočtů byl bodem, v němž obě slunce uplatňovala svůj vliv na kolektivní mysl ve shodné míře, 21. prosinec 2012.

Posledních devět let této transformace pak podle proroctví přinese skutečnou vnitřní změnu, protože vše, co bylo skryté, vyjde na světlo. Můžeme pozorovat, že se to již začíná dít, neboť dochází k různým odhalením v oblasti politiky, náboženství a pedofilie. Kromě toho bude lidstvo čelit svým podsvětím, svému kolektivnímu podvědomí a všem v něm uchovávaným nevyřešeným záležitostem, a to především v letech 2020 a 2021, která budou v důsledku vlivů, jež v této knize vysvětluji, nejobtížnější.

Musím přiznat, že když jsem o tom psal poprvé, činil jsem tak s naprostou důvěrou vůči svým učitelům, ale bez skutečného pochopení toho, jak se tyto změny uskuteční. Dnes si uvědomuji, že má důvěra byla oprávněná. Pomocí ústní tradice udržovala kultura Toltéků a Aztéků správnou interpretaci časových cyklů. Události několika posledních let a především krize, s níž se dnes potýkáme, jsou toho důkazem.

V rámci svého studia jsem se mimo jiné dozvěděl, že denní slunce bývají patriarchální. Vládnoucí mužské síly často potlačují síly ženské, takže energie nejsou v rovnováze. To se projevuje například nevyvážeností jedné z nejdůležitějších ženských sil, matky Země, a to v podobě virů a bakterií.

Ale nejdůležitější bod, k němuž jsem dospěl a který zde zopakuji, se týká toho, že během přechodného období bychom neměli podléhat iluzi ani padat do tenat strachu a kolektivního utrpení. Nejsme bezmocní. To, jak celou změnu zvládneme, podmiňuje totiž způsob, jakým přistupujeme k práci se svým vnitřním já.

Proto bych kromě nastínění kosmické matematiky rád představil i duševní techniky, které nás znovu spojí s dvěma důležitými energiemi Země. Je to energie tlazolteotl, která odebírá vše, co již dosloužilo, a energie tlazohteotl, která přináší nové dovednosti a vlastnosti. Díky tomu porozumíme zpodobnění egyptských soch, například bohyně Sachmet, a také soch mexických, jejichž učení zůstala skryta. Také prozkoumáme, jak přimět Zemi, aby se zbavila všeho, co nám již neprospívá, a poskytla nám energii potřebnou k vytvoření nového života včetně nového, vylepšeného imunitního systému.

V několika posledních letech jsem psal a přednášel o spirituálním probuzení, o lucidním snění a osvíceném umírání, ale dnes chápu, že stejné pradávné poznatky lze použít při snaze o zachování zdraví a posunu do nového způsobu bytí, do nového cyklu. Proto poslední aztécký vládce neboli tlahtoani, mladý Cuauhtémoc, vydal den předtím, než předal moc Mexičanů Španělům, poslední příkaz: „Skrývejte náš poklad. Předávejte ho z matek na dcery, z otců na syny, z učitelů na žáky. Uchovávejte ho v bezpečí, protože ho budeme potřebovat s příchodem šestého slunce.“ Pod slovem „poklad“ nemyslel zlato, jak se v té době lidé domnívali, ale znalosti.

Dávní obyvatelé Mexika znali nejmenší částice hmoty, od atomů po viry a bakterie. Říkali jim michtony. Podle dávné tradice existují čtyři různé druhy ohně a náš imunitní systém při boji s viry a bakteriemi pracuje s jedním z nich, s mladým ohněm. Je to mužský druh ohně. Ovšem potřebujeme i další druh, ženský oheň, který zodpovídá za řešení toho, co přijde. V této knize vysvětluji, jak oba tyto ohně využít k vytvoření silného imunitního systému.

Zaměřím se také na to, jak aktivovat oheň poznání, dávný oheň nazývaný v naší tradici huehueteotl, aby prosvětlil temné časy, ve kterých žijeme. Tento druh ohně nám umožňuje mít lucidní sny a těžit z nich, protože ve snech vytváříme svůj bdělý život. Například pandemie jsou obvykle spojeny s násilnickými sny. V kolektivní mysli lidstva byly tyto sny nástroji sloužícími k vypuknutí koronavirové pandemie a také nástroji mnohých problémů životního prostředí.

Jako jednotlivci musíme v přechodu k šestému slunci sehrát svou roli. V této knize vás naučím eliminovat násilí ve snech a také vám nabídnu jiné způsoby rozvoje a seznámím vás s dalšími odkazy centrálního Mexika. Odhalím toltécká proroctví, jejichž pravdivost a reálnost prověřil čas.

Úvod

V červenci roku 2005 jsem ve městě Mexiku vedl kurz pojednávající o energii Plejád. Přišel na něj zajímavý člověk: Vzpomínám si, že mě při výkladu neustále vyrušoval a doplňoval informace o tom, proč byly Plejády pro dávné Mexičany velmi důležité. Nakonec jeho trvalé vyrušování rozčílilo jiného účastníka tak, že se rozhorlil: „Nezaplatil jsem, abych poslouchal toho pána, ale vás, proto ho žádám, aby už mlčel!“

Během polední pauzy za mnou přišel ten posluchač, který vyrušoval. Já jsem se mu omluvil za netrpělivost rozčileného studenta, ale dodal jsem, že rušil příliš.

K mému překvapení odpověděl: „Víte, nepřihlásil jsem se na váš kurz, abych se od vás něco dozvěděl. Jsem tady, abych vám předal odkaz svého rodu a podělil se s vámi o vědomosti, které mám od svého učitele Estebana. Přišel jsem vám povědět o čase, v kterém žijeme, a o čase, který přijde.“

Během své pouti do spirituálního světa jsem potkal hodně lidí, kteří se chlubili velkými znalostmi toho, co má přijít, včetně druhého příchodu Krista a návratu Quetzalcoatla, proto jsem mu nevěnoval velkou pozornost a odbyl jsem ho tím, že si o tom můžeme promluvit jindy.

Ovšem měsíc nato se vrátil na jiný kurz. Poznal jsem ho okamžitě, protože mě znovu neustále přerušoval a rozčiloval ostatní studenty. Musel jsem je opakovaně žádat o trpělivost, jen abych udržel klid.

O polední pauze za mnou přišel opět a zopakoval: „Nechtěl jsem se poučit, ale něco vám sdělit.“ Tentokrát dodal: „Protože se stanete opatrovníkem odkazu mého rodu.“

Jeho vytrvalost mě zaujala. Proto jsem navrhl: „Můžeme spolu zítra poobědvat. A vy mi budete vyprávět o svém rodu.“

Druhého dne při obědě mluvil o čtyřech pohybech nahui ollin, které tvoří základ matematiky dávných mexických kultur mluvících jazykem nahuatl, mezi něž patří obyvatelé Teotihuacánu, Toltékové a Aztékové. Čtyři pohyby vycházejí ze skutečnosti, že každý přírodní cyklus je tvořen čtyřmi hlavními kroky neboli pohyby. Například den obsahuje čtyři zásadní úseky: východ slunce, poledne, západ slunce a půlnoc. Také známe čtyři měsíční fáze – nov, dorůstající měsíc, úplněk a ubývající měsíc –, a protože Země obíhá kolem Slunce, každoročně zažíváme dvakrát slunovrat a dvakrát rovnodennost.

To byl pro mě zajímavý způsob nahlížení na cykly, ale nejsilněji na mě zapůsobil výklad o dlouhém počtu centrálního Mexika, o dlouhém počtu toltéckém a aztéckém (způsob datování, počítání dnů uplynulých od hypotetického počátku – pozn. překl.), který se od známého mayského dlouhého počtu liší o devět let a který mluví o konci cyklu, čímž přiživuje strach lidí z katastrof. Pojednává ale také o novém lidstvu.

Tyto předpovědi mě překvapily, protože se diametrálně odlišovaly od všeho, co jsem do té doby slyšel. Musel jsem připustit, že skutečně přišel, aby mě poučil. Hugo García, kterého dnes znám pod jménem Hugo Nahui, byl mým prvním skutečným učitelem dávné mexické tradice. Z naší úplně první lekce, která se uskutečnila toho srpnového poledne roku 2005, vychází značná část této knihy.

„Po zatmění v červenci roku 2010,“ prohlásil, „se svět seznámí s pravou toltéckou moudrostí a vy budete jedním z jejích prvních proroků. Začnete v Itálii, pak pojedete do Velké Británie a potom do ostatních částí světa.“

Toto proroctví se vyplnilo, protože v roce 2010 jsem napsal svou první knihu a v roce 2011 ji vydalo italské nakladatelství. Bohužel vzbudila jen malý ohlas, protože se všichni upínali k datu 21. prosince 2012 a očekávali, zda nastane konec světa, nebo zrod nového lidstva. Jak víme, žádná z těchto předpovědí se nevyplnila, zato Hugovo proroctví ano, protože moje poslední knihy vydalo britské nakladatelství Hay House. Jak předpověděl – Itálie a Velká Británie. A od té doby jsem svědkem toho, že vše, co mě Hugo učil nejen na naší první lekci, ale i na těch následujících, se odehrává přesně podle toltéckých proroctví. Včetně toho, že v letech 2012 až 2021 projde lidstvo svými podsvětími, což znamená, že musí čelit svým nevyřešeným problémům.

Tyto řádky píšu v roce 2020, v roce, který je pro lidstvo skutečně katastrofální. Nejspíš poprvé v celém svém životě prohlašuji: „Mrzí mě, že jsem měl správný výpočet, a že jsem tedy měl pravdu.“ V těchto „bezprecedentních“ časech pro mě platí stejná omezení jako pro všechny ostatní. Lidstvo se dostalo na křižovatku – k úsvitu šestého slunce. Proto předkládám toltécká proroctví týkající se tohoto slunce – nejen na roky 2021 až 2026, ale i na tisíce let dopředu. Přináším také poselství naděje, poselství, které bylo ústně předáváno celá staletí a pojednává o tom, jak přežít kritické, ale krásné období se ctí.

Kapitola 1

Dlouhý počet

První lekce Huga Nahuiho pojednávala o aztéckém kalendáři. Říká se mu tak, protože známý sluneční kámen, který ho zobrazuje, byl vytvořen v době Aztéků, ale ve skutečnosti se jedná o souhrn moudrosti mnoha kultur – obyvatel Teotihuacánu, Toltéků a konečně i Aztéků. Hugo mi řekl, že kalendář se ve skutečnosti jmenuje Cuauhxicalli, což znamená dům orla, nebo nahui ollin, čtyři pohyby.

Jak jsem již zmínil, čtyři pohyby odpovídají poznatku kultury lidí mluvících jazykem nahuatl, poznatku, že ve vesmíru existuje konstanta, která je vyjádřena nejen cykly dnů, měsíců a let, ale také většími cykly vesmíru: číslo čtyři, které se stále opakuje na každé stupnici, od nejkratšího okamžiku po nejdelší období, činí z našeho vesmíru cyklickou a předvídatelnou záležitost.

Čtyři pohyby jsou ve středu kalendáře znázorněny jako slunce, o kterém se mnozí mylně domnívají, že vyplazuje jazyk, ale „jazyk“ je ve skutečnosti pedernal, křemenný nůž spravedlnosti, který představuje páté slunce. Obklopují ho čtyři čtverce, reprezentující čtyři předchozí slunce nebo čtyři fáze dne, měsíce a roku.

Čtyři pohyby aztéckého kalendáře

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Pravá toltécká proroctví.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.