OSOBNÍ RECEPTÁŘ
pro zdraví a pohodu

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.bizbooks.cz

www.albatrosmedia.cz

Margit Slimáková

OSOBNÍ RECEPTÁŘ
pro zdraví a pohodu – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2021

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Úvod

Žijeme v bezpečném kousku světa, máme více než dost jídla, špičkovou zdravotní péči, bezplatné vzdělávání a dostatek příležitostí pro práci. Nejen ty nejkvalitnější studie, ale i každodenní zkušenosti potvrzují, že skutečné jídlo a dobrá péče o sebe nám prospívají, zajišťují zdraví, bezva postavu a výkonnost.

Přesto se stále mnozí trápí tím, co by ještě chtěli a co nemají, a živí se jídlem, které jim neprospívá. Jsme ve stresu z budíku, z cesty po D1 a z nekonečných termínů a povinností, které si sami dáváme. Spousta lidí věnuje každodenně většinu času běhu mezi povinnostmi a z kanceláří pak přebíhá do fitness centra, aby tu na běžícím pásu co nejrychleji dohnali svůj nezdravý způsob života. Pro zvýšení své výkonnosti a úsporu času na zvládání dalších úkolů navíc nahrazují skutečné jídlo práškovými koktejly. Pro termíny, povinnosti a neustálý spěch nestíhají vnímat své skutečné potřeby a všechny úžasné možnosti okolního světa. Pro strach z kalorií v jídle a z kilogramů na těle pak nejsou schopni ani vychutnat si skutečné jídlo.

Právě o tom, jak si umět užívat možností, které nám naše úžasná těla a svět nabízejí, je tato kniha. Chci se v ní podělit o zkušenosti a znalosti, díky kterým je můj život radostný a mé tělo ve skvělé kondici. Čtěte, inspirujte se a užívejte si každé chvíle jako možnosti něco změnit a cítit se lépe. Hlavně se ale netrapte tím, co pro vás zrovna teď není možné nebo se vám hned nedaří zvládnout. Začněte jíst skutečné jídlo, pečujte o sebe a užívejte si život a brzy se začne dařit i vše ostatní.

1
Zdraví

Dožíváme se vyššího věku, ale roky navíc jsou až příliš často spojeny s nemocemi, léky a bolestí. Přitom základní prevencí a základem terapie většiny chorob je skutečné jídlo a pravidelný pohyb, nekuřáctví, a když už alkohol, tak jen střídmě.

Na následujících stránkách nabízím má osobní doporučení pro udržení těla v kondici. Dozvíte se zde, jak se zbavit závislosti na sladkém, co nám v těle vyrábí energii a jak můžeme tyto energetické „elektrárny“ podpořit, a poradím také, jak si sestavit přírodní domácí lékárničku.

Jak omezit cukr

Sladká chuť je přirozená a do našeho jídelníčku patří. Problém je, že si sladkou chuť nedopřáváme v podobě mrkve nebo rýžové kaše, ale velmi často v průmyslově vysoce upravovaných produktech. Ty se často vymýšlejí v laboratořích tak, aby nás sváděly k přejídání a posléze k závislosti na nich. Pojídání takových produktů má mnoho lidí jako každodenní odměnu, dává si je jako tečku po obědě, odměňuje jimi děti a staví na jejich konzumaci veškeré oslavy. Cukr se postupně stal drogou, kterou se legálně každodenně „sjíždíme“.

Ve školních jídelnách se žáci učí konzumovat slazené nápoje, v nemocnicích pacienti dostávají slazený čaj s pocukrovanými koblihami a cukr dnes najdete ve složení potravin, u kterých byste to nikdy nečekali. Výsledkem je, že ve „vyspělých“ společnostech dnes denní konzumace cukru vysoce překračuje bezpečnou dávku. A toto naše běžné přejídání se cukrem se podílí na vzniku obezity spojené s inzulinovou rezistencí a posléze nemocemi, jako jsou cukrovka 2. typu, choroby srdce a cév i Alzheimerova choroba, které dnes patří mezi nejběžnější zdravotní potíže. To je důvodem, proč kapitolu o zdraví začínám právě doporučením, jak řešit závislost na cukru.

Proč se sladkostmi přejídáme

Hlavním důvodem je to, že budování závislosti a vysoká konzumace sladkých produktů jsou hlavním cílem průmyslových výrobců sladkostí, kteří je právě za tímto účelem v laboratořích velmi pečlivě vyvíjejí. Skutečné potraviny zde rozloží na jednotlivé živiny, z nich vezmou to nejlevnější a přidají aditiva, aby byl výsledný produkt vyladěný právě tak, aby vzbuzoval chuť konzumovat ho stále více.

Ideální kombinace živin pro přejídání má dokonce už i své speciální označení – Bliss Point[1] (pocit blaženosti). Jde o senzorický zážitek z kombinace sladké, slané a plné chuti daný přesnou, v laboratoři vytvořenou kombinací živin, cukru, tuků a soli, jejichž konzumace stimuluje stejná centra v mozku jako jiné látky vyvolávající závislost. Lidský mozek vyhledává tyto chutě pro pocit blaženosti. Zatímco v přirozené podobě tyto kombinace v potravinách nenajdete, ve vysoce průmyslově zpracovaných produktech se vyskytují zcela běžně. A protože mozek současně ukládá informaci, že nám tato chuť dělala dobře, vytváříme si návyk na konzumaci nezdravostí, kterému je, jako u každé závislosti, těžké odolávat.

Jak odolávat sladkostem

Jednoduše – jídlem! Je totiž mnohem pravděpodobnější, že po sladkostech sáhneme ve chvíli, kdy jsme hladoví, nespokojení či nervózní, než když jsme sytí a cítíme se dobře. Zejména lidé na nepřirozeně omezujících dietách jsou běžně velmi vyhladovělí a sladkosti je pak lákají o to více. Mnozí si sice sladký doping dokážou s maximálním úsilím odepřít, ale zpravidla ne natrvalo a je jen otázkou času, kdy sáhnou po něčem sladkém. O to více se pak nezdravostmi naládují, aby si to vzápětí začali vyčítat a vrhli se na další, ještě přísnější dietu. Tím roztáčejí kolotoč, na kterém se vydrží vozit i mnoho let, než pochopí, že nepřirozené diety nechutnají, neuspokojují, a proto ani nemohou dlouhodobě fungovat. Jestliže vás honí chutě a ještě k tomu krátce po jídle, znamená to, že jídlo bylo výživově nedostačující a chybí vám vysoce zasycující bílkoviny a zelenina. Omezování sladkostí proto začíná v první řadě navyšováním skutečného jídla.

Dalším častým důvodem touhy po sladkostech je neuspokojení životních potřeb, jako jsou spánek, pohoda a celková životní spokojenost. Zamyslete se, v jakých situacích po sladkém saháte. Zkuste si například před snědením koblihy napsat, co vám momentálně chybí, co má kobliha nahradit. Předem doporučuji připravit si nápady, jak jinak své potřeby můžete skutečně uspokojit. Odložte zkratkovité jednání a dejte prostor rozumu.

A na druhou stranu – nedělejte ze sladkostí jed, tím vždy nejsou. Buchty patří do české kuchyně a voňavé perníčky patří k Vánocům. Pro vaše zdraví úplně stačí, když oslavy zůstanou oslavami, a ne každodenní rutinou, když sladkosti k jídlu budou výjimečné anebo když konzumované sladkosti budou superzdravé, což mnohé mohou být (např. mírně slazená domácí panna cotta, pohankové palačinky anebo datle s vlašským ořechem v čokoládě – to vše jde připravovat doma a třeba i bez doslazování).

Sladká chuť je přirozená a denně si ji můžeme dopřávat v podobě skutečných potravin. Sladkosti jsou pro výjimečné chvíle a o to víc si je pak můžeme vychutnat. Vybírejte si to nejlepší a jezte je střídmě. Nejlépe vám v tom pomůže zasycení skutečným kvalitním jídlem.

1 Termín Bliss Point (bod blaženosti) poprvé použil Howard Moskowitz, psychofyzik a analytik trhu pro potravinářský průmysl, který pracoval na ideálním složení konzervovaných špaget, šumivých nápojů, polévek, salátových dresinků, směsí na pizzu a dalších výrobků potravinářského průmyslu.

Jak si zajistit dostatek energie

Každoročně se po celém světě prodají zázračné přípravky proti stárnutí v hodnotě mnoha miliard. Všichni přitom máme v těle své vlastní a velmi účinné bojovníky proti stárnutí, jen je potřeba je vhodným způsobem podporovat. Jsou to zejména mitochondrie, které jsou nezbytné pro zajištění energie na vše, co děláme – od dýchání přes pohyb až třeba po učení. Je-li jejich výkonnost omezená, znamená to nedostatek energie, únavu a poruchy paměti uprostřed běžného dne a taky zrychlené stárnutí.

Tím, že zdůrazňuji význam mitochondrií a funkčnost našich buněk, nechci tvrdit, že naším cílem má být nekonečné mládí a stárnutí je třeba maskovat nebo s ním bojovat. Stáří je přirozené, ale nemusí být spojeno s nemocemi či nemohoucností, naopak si ho lze užít díky udržení energie a vitality, což je to, co propaguji.

Co dělat, aby se mitochondriím dařilo a dodávaly nám dostatek energie

Mitochondrie přeměňují jídlo a kyslík na energii zvanou adenosintrifosfát (ATP), kterou využívá pro zajištění svých funkcí celý organismus. Většina lidských buněk obsahuje stovky mitochondrií a nejvíce (až tisíce) jsou v aktivních a na energii náročných orgánech a tkáních, jako jsou srdce, mozek a svaly. V těle jich tak dohromady máme tisíce miliard. Dojde-li k poruše jejich funkce, může nastat velká řada zdravotních potíží, včetně neurologické a svalové degenerace, nemocí srdce a cév, obezity, cukrovky či zrychleného stárnutí.

Mitochondrie tedy v těle zajišťují nezbytnou energii pro jeho fungování, ale aby to mohly dělat, potřebují pro svou obnovu a výkonnost správnou výživu a ochranu před poškozením. Jak jim to co nejlépe poskytnout?

Co mitochondriím prospívá

Zdravé prostředí.

Pohyb! Výkonnost mitochondrií nejvíce podpoří intervalové tréninky[2] a jejich počet zase posilování, které vede k tvorbě svalů.

Zdravé jídlo! Tedy to, co roky stále dokola doporučuji – skutečné potraviny a jídla z nich.

Ochranné látky, jako jsou antioxidanty a fytochemikálie z barevných druhů zeleniny a ovoce. Ideální je denně kombinace zelené zeleniny (jako jsou špenát a kapusta), barevné zeleniny (třeba mrkev a řepa) a zeleniny s vysokým obsahem síry (například květák, cibule a česnek), které pomáhají při tvorbě antioxidačního glutathionu (ten chrání buňky před škodlivými vlivy, jako jsou například volné radikály).

Omega-3 tuky, které jsou potřeba pro stavbu membrán mitochondrií. Jejich skvělým zdrojem jsou mořské ryby jako losos, makrela nebo sardinky, maso zvířat živených na pastvě a vaječné žloutky. Omezeně je obsahují i chia semínka, konopná a lněná semínka a vlašské ořechy.

Vyrovnaný a správně fungující hormonální systém, který není narušován užíváním zevních hormonů (tedy ani hormonální antikoncepcí).

Slunce, chlad a přerušovaný půst, které podporují a aktivují tvorbu i výkonnost mitochondrií. Prospěšné jsou proto např. otužování nebo chůze naboso.

Co mitochondriím škodí

„Junk food“[3], vysoce průmyslově upravované potraviny, jakékoli toxiny včetně kouření, alkohol a zánětlivé prostředí způsobené nezdravým jídlem. Z jídla mohu jmenovat například prozánětlivé omega-6 mastné kyseliny (pokud jsou výrazně v nadbytku vůči omega-3) a taky nadbytek cukrů ve stravě.

Zajistí nám mitochondrie věčné mládí?

Stárnutí je nevyhnutelné, všichni stárneme již od narození. Jde o zcela přirozený proces, který sice z podstaty není možné zpomalit či zastavit, ale rozhodně ho jde neurychlovat např. špatnou stravou či nezdravým životním stylem. To, jak se ve stáří budeme cítit a jak budeme vypadat, nebude záviset ani tak na tom, kolikáté budeme slavit narozeniny, ale mnohem více na kondici našich mitochondrií a tu můžeme ovlivnit. Každý den děláme spoustu rozhodnutí, která mohou buď zásadně prospívat, anebo škodit našemu tělu, a tedy i mitochondriím. Vyzkoušejte doporučení, která zde popisuji. I drobné změny mohou vést k významné podpoře vašeho zdraví a kondice.

2 Intervalový trénink (High-Intensity Interval Training, HIIT) je cvičení, při kterém se střídá vysoká zátěž s lehčí fází či s úplným odpočinkem. Nezáleží na tom, o jaké cvičení či sport jde. Intervalový trénink lze skvěle použít například při běhu, chůzi, ve fitness centru či při posilování s činkami. Více o výhodách intervalového tréninku najdete v kapitole Pohyb, zejména na str. 160.

3 Junk Food (z anglického Junk – odpadek) je označení nezdravých potravin, které jsou plné kalorií z cukru a tuku a mají jen velmi malou nutriční hodnotu (obsahují velmi málo kvalitních bílkovin, vitamínů a minerálů).

Kdy má detox smysl a pro koho vhodný není

Výživovým hitem posledních let jsou detoxikační diety. Vypadá to, jako by z nějakého záhadného důvodu lidem přestala stačit nepřetržitá detoxikace zajišťovaná jejich vnitřními orgány (játra, kůže, plíce, ledviny a lymfatický systém). Ač detoxikace vypadá jako skvělý prostředek pro posílení zdraví, nebudu zde překvapivě vysvětlovat, proč a jak detox dělat, ale naopak vysvětlím, proč jsou běžně propagované detoxy více komerční záležitostí než zdravotně prospěšným počinem.

Odkud se detoxy vzaly

Naše babičky začátkem jara zcela přirozeně odlehčovaly stravu a měly více pohybu než v zimě, protože bylo třeba začít sázet, ať je po zbytek roku co sklízet a jíst. Na jaře také býval nedostatek potravin, takže bylo přirozené se v jídle uskromňovat. Dojídaly se zásoby, někdy se držel půst a do jídelníčku se přidávaly první zelené výhonky jako kopřivy nebo pampeliškové listy. Jedlo se lokálně, sezonně a jen v případě hladu a skutečné potřeby.

Od časů prababiček se toho ale hodně změnilo. Sametová revoluce otevřela hranice, a tím došlo k obrovskému navýšení dovozu potravin ze zahraničí. Určitá pestrost je samozřejmě skvělá, ale když se přesáhne rozumná míra a masově se propaguje zejména exotická „zdravá“ strava a doplňky, vznikne problém, na který nakonec všichni doplácíme jak svým zdravím, tak zhoršováním životního prostředí.

Tak se časem objevily zázračné detoxikační kokosy či celerové detoxikační šťávy uprostřed zimy, kdy řapíkatý celer neroste. Není také žádný důvod, proč celer prohánět turbomixéry a odšťavňovači. Úplně stačí si ho jednoduše nakrájet či nastrouhat a sníst syrový nebo si ho uvařit.

S kokosy je to podobné. Dieta založená na jejich příjmu není logická ani ekologická. Voda z mladých kokosů určitě obsahuje nějaké živiny, ale jejich množství není v poměru k ceně významné. Z běžné pestré stravy získáme živin daleko více a levněji. Lokální a sezonní strava je ale pro obchodníky příliš levná a nedá se na ní tolik vydělat.

TIP z mé kuchyně

CELER: Skvělý je syrový v rychlé a snadné pomazánce. Stačí okrájet kůru, najemno nastrouhat a smíchat s Lučinou nebo s tvarohem a smetanou, možné je přidat kousek másla. Zásadní ingrediencí je pak česnek a sůl na dochucení. Pro zpestření lze někdy přidat trochu najemno nastrouhané mrkve. Dobrou chuť!

Přirozený detox zdarma

Propagace detoxů není založena na faktech, ale na bájích vymyšlených mazanými prodejci. Naše těla jsou vybavena orgány, které 24 hodin denně 7 dnů v týdnu přirozeně detoxikují a eliminují vše, co je potřeba vyloučit. Proto namísto investic do speciálních, uměle vytvořených detoxikačních diet a programů doporučuji tu nejlepší dlouhodobou péči o sebe a důvěru ve schopnosti vlastního těla.

Jak se udržet v kondici

Návod je jednoduchý. Jezte to nejlepší, což znamená kvalitní, lokální a sezonní potraviny. Vždy upřednostňujte skutečné potraviny a jídla z nich před vysoce průmyslově zpracovanými potravinářskými produkty. Respektujte roční dobu a vnímejte potřeby svého těla. Na jaře zkuste jídelníček odlehčit po zimní těžší a teplejší stravě. Díky tomu pak budete moci s klidem vynechat výživové zázraky, ať už vás jejich prodejci budou přesvědčovat o čemkoli.

K tématu doporučuji skvělé vyjádření z pořadu Awaken With JP, I Tried Celery Juice for 7 Days and This is What Happened!

Několik poznámek z šestiminutového videa:

Celerový džus je zázračný. Léčí kůži a trávicí trakt, narcismus, noční pomočování. Dodá tělu více energie, udělá vás krásnějšími a ještě vám u toho zpevní kosti.

Příroda je bohužel pitomá a džus schovává uvnitř celeru. Proto musíte omyl přírody napravit a celer odšťavnit.

Postup je asi následující: pouhé dvě minuty umýváte celer, pět minut ho odšťavňujete, dvě minuty pijete džus a asi 90 minut čistíte odšťavňovač. A jak to vypadá na takové celerové detoxikační dietě?

1. den: Není to tak špatné, chutná to výživně! Už první den pociťuji více energie, jsem jakoby jedenáctkrát čistější.

2. den: Už se cítím tak hydratovaně! Je šokující, že pití džusu mě hydratuje.

3. den: Cítím se mnohem silnější. Myslím, že atleti by místo steroidů měli pít celerový džus.

4. den: Celer je tak protizánětlivý, že myslím, že právě vyléčil můj autismus. Také můžete vidět, že mé kosti už vypadají daleko pevněji.

5. den: Celer je vyprodaný, což jen potvrzuje, jak je účinný. Nemám tedy džus a cítím se ještě lépe. To znamená, že je tenhle detox vážně efektivní.

6. den: Je mi blbě. Bolí mě hlava a žaludek, mám málo energie, jsem unavený. Naštěstí vím, že to jsou příznaky detoxu, takže ve skutečnosti je mi lépe!

7. den: Nemám dětskou obrnu, před ní celer nejspíš taky ochraňuje. Můžete ho užívat místo očkování!

Video může prospět v rámci terapie smíchem více než litry celerové šťávy nebo kokosové vody.

Čím vybavit domácí lékárničku

Lékárničku má doma snad každý, což je skvělé a určitě to doporučuji. Problém je, že mnozí v ní vedle náplastí a obvazů mají jen skladiště konvenčních léků, a to podle mě už ideální není. Lékárničku jde totiž vybavit mnohem lépe.

Co mám v lékárničce

Samozřejmě že do lékárničky patří náplasti, obvaz, pinzeta na klíšťata, chladivé gely na štípnutí, panthenol na zklidnění kůže po opalování. V té naší se navíc nově zabydlely tejpovací pásky a kolenní elastické bandáže. Tejp používáme při občasných svalových potížích buď podle doporučení fyzioterapeuta, jehož způsob aplikace pak doma okopírujeme, nebo ho použijeme intuitivně, jak nám to připadá vhodné. Bandáže používáme například preventivně pro zpevnění kolen na snowboardu nebo při bruslení.

V rodinách s dětmi doporučuji investovat do náplastí s obrázky a přiznávám, že je sama používám také, i když mé děti již odrostly. Drobné pořezání sice není žádné drama, ale bývá nepříjemné a omezující. Já se nejčastěji říznu do prstu při krájení v kuchyni, takže mě po ošetření roztomilý obrázek náplasti aspoň trochu rozveselí.

Místo běžných léků doporučuji mít v domácí lékárničce v první řadě bylinky, a to v nejrůznější podobě – čaj, oleje, vitamíny, koření, sirupy, kapky atd. Z klasických léků mám v lékárničce jen jediný – kyselinu acetylsalycilovou (dnes synteticky vyráběná pod názvem Aspirin), objevenou již před staletími ve vrbové kůře. Jejích léčivých účinků si všiml již v 5. století př. n. l. řecký lékař Hippokrates a doporučoval odvar z ní pro tišení bolesti a snižování horečky. Použití vrbové kůry jako léku je zmíněno také ve starých sumerských a egyptských textech, stejně tak ji používali k léčbě horečky a zimnice severoameričtí indiáni, Keltové a Germáni. V roce 1859 se kyselina acetylsalicylová začala vyrábět jako první synteticky připravovaný lék a dnes je Aspirin jeden z celosvětově nejznámějších a nejběžnějších léků pro potlačení horečky, bolesti a zánětu.

Moje nejoblíbenější přírodní léky a návody, jak je používám

Levandulový aromaolej – jde použít jako příjemné antiseptikum, na zklidnění drobných poranění nebo na poštípání. Při bolestech ucha ho kápnu do nahřátého olivového oleje a na vatové tyčince opatrně na chvíli vložím do bolavého ucha. A skvěle se hodí samozřejmě i na provonění místnosti, na odpuzování škůdců nebo na zklidnění před spaním.

Magne B_6 – hořčík i vitamín B_6 se spotřebovávají při stresu, a tak jejich vyšší dávka může v náročných situacích pomoci. Kdyby měl někdo raději hořčík s B_6 podávaný v jídle, mohu doporučit skvělou kombinaci banánu s čokoládou.

Aspirin (nebo česká obdoba Acylpyrin) – tisíce let osvědčený lék na bolest, zánět nebo horečku. Užívat ho ale je třeba s rozvahou. Teplotu je často lepší nechat být, protože není příznakem nemoci, ale způsobem, jakým se tělo snaží jí zbavit. Když už vznikne potřeba teplotu snižovat, je možné vyzkoušet i zábaly. Pozor – účinná látka Aspirinu kyselina acetylsalicylová je pro děti do 12 let potenciálně smrtelná, a NESMÍ se jim tedy podávat! Při jejím užití dětmi hrozí tzv. Reyův syndrom[4].

Manuka med – med z čajovníkových keřů z Austrálie a Nového Zélandu, z nichž se vyrábí také populární čajovníkový aromaolej (tea tree oil). Tento med má díky svému složení prokazatelně antibakteriální účinky. Jeho cena je sice vyšší, ale nespotřebujete ho tolik jako běžného medu ke slazení a podle mé zkušenosti stojí za to.

Čajovníkový olej (tea tree oil) – antiseptický olejíček, který prospívá při nachlazení. Doporučuji jej nakapat do aromalampy nebo stačí i pár kapek na vatový polštářek k posteli.

Kurkuma latté (někdy též „zlaté mléko“) – vyrábí se z kurkumy a dalších druhů prospěšných koření. Připravit si ho můžete sami smícháním vhodného koření (například skořice, zázvor, pepř, kardamom, muškátový oříšek) nebo koupit některou z již hotových směsí. Já už roky nakupuji tu od Sonnentoru, která obsahuje i pepř, vanilku a zázvor, a jsem s ní moc spokojená.

Kurkuma a zázvor – ty mám buď čerstvé v ledničce, nebo sušené ve spíži. Jsou skvělé v zátěžových obdobích, zahřívají, povzbuzují, potlačují záněty, likvidují viry a mikroby. Připravuji z nich doma čaje, z těch čerstvých pak dělám v odšťavňovači vitamínový shot (skvělý je například s pomerančem). Ke kurkumě je dobré přidávat špetku čerstvě namletého pepře, který podporuje její účinnost.

Umeboshi – nakládané plody japonského druhu švestky (někdy označované také jako meruňky). Ume švestky původně pocházejí z Číny, ale ty nejkvalitnější se dnes pěstují v Japonsku. Plody nejsou vhodné k přímé konzumaci, ale až po usušení a naložení s mořskou solí a červeně barvícími lístky rostliny shizo. Takto naložené švestky poté fermentují v dřevěných sudech po dobu až několika let. Plody jsou kulaté a obsahují vysoké množství vitamínu C, vápníku, draslíku a železa. Při fermentaci navíc dochází k tvorbě enzymů. Umeboshi jsou specialitou hojně používanou v makrobiotice. Doporučují se při trávicích potížích, pálení žáhy, nechutenství nebo přejedení. V akutním stavu většinou i kousek jediné švestky po pár minutách přinese okamžitou úlevu a zlepšení. Z chronických potíží lze švestky použít např. při oslabené imunitě nebo kvasinkové infekci. Stačí podávat kousíček švestky po dobu několika dnů.

Ume pasta – doma v lednici mám se švestičkami vždy i ume pastu z vypeckovaných plodů, která je skvělá na dochucování při vaření nebo přípravě salátových zálivek. V Japonsku se tradičně používá k dochucení rýže a z umeboshi se připravuje také řada výrobků, jako např. pastilky, čaje, zubní pasty nebo koření. Při vaření pozor – pasta má stejně jako samotné umeboshi velmi silnou kysele-slanou chuť a k dochucení stačí opravdu troška. Doporučuji přidávat ji pro zlepšení stravitelnosti jídel. V kombinaci se zakysanou smetanou je například mnohem lepším doplňkem ke smaženým pokrmům než tradiční tatarská omáčka.

Nahřívací polštářky – ty používáme nejčastěji k prohřátí ztuhlých zad.

Koňská mast – podobně jako nahřívací polštářky prohřívá, prokrvuje a pomáhá rozhýbat ztuhlé svaly.

Bachovy květy – jedná se o květy v homeopatickém ředění, které jsou přiřazeny lidským vlastnostem a podle nich se pak při léčbě na základě našich pocitů vybírají. Lze debatovat o tom, jak homeopatika fungují. Na světě sice existují miliony spokojených uživatelů homeopatik, ale neexistují dostatečně kvalitní rozsáhlé studie, které by jednoznačně jejich účinek potvrdily. V případě léčby drobných, život neohrožujících potíží je ale zásadní používat to, co nám pomáhá, a proto jsme homeopatika zejména u dětí také roky používali. Bachovy květy v každém případě představují psychologickou pomoc už při samotném výběru esence – místo drahých návštěv psychoterapeutů se v klidu posadíme a přemýšlíme nad svými obtížemi, nad tím, co nás skutečně trápí. Při výběru květů věnujeme čas sobě a zamyšlení nad tím, jak se cítíme.

Vitamín C – klasika mezi vitamíny, kterou se tak snadno nejde předávkovat, takže v období chřipek, zvýšeného rizika nachlazení nebo v době velkého vypětí ho lze podávat i několikanásobně větší množství, než je běžná denní dávka. Na pár dnů (jeden týden) doporučuji i 1–5 gramů denně, nejlépe rozdělených do více dávek.

Šaolinový olej – specialita tradiční čínské medicíny ve spreji na bolest, nachlazení a rozproudění krve. Podle tradiční čínské medicíny je každá bolest vyjádřením „hladu tkáně po energii“. Znamená to, že v místě bolesti je nedostatek potřebného zásobování krví a energií čchi. K odstranění bolesti je proto potřeba krev a energii odblokovat a rozproudit a právě tomu může šaolinový olej pomoci. Odblokovává energetické dráhy a odvádí nahromaděné škodliviny v místě bolesti. Nově přivedená krev a energie vyživuje postiženou oblast, čímž zmírňuje otoky a zatuhnutí a tiší bolest. Doma šaolinový olej používáme už roky a vždy nám při nachlazení či bolestech přináší okamžitou úlevu. Potíráme jím hrudník, krk, záda a pomáhá i při potížích s ucpaným nosem. V takovém případě doporučuji nastříkat ho na kapesníček a přiložit k polštáři, na kterém spíte.

Tipy na vitamínový shot

Odšťavněte polovinu citronu s kouskem oloupaného zázvoru.

Odšťavněte pomeranč, kousek čerstvé kurkumy a doplňte špetkou čerstvě mletého černého pepře.

Odšťavněte mrkev, pomeranč a kousek oloupané čerstvé kurkumy a zázvoru, přidejte špetku čerstvě mletého černého pepře.

Hrnek zlatého mléka

Lžička ghí, lžička čerstvé kurkumy, lžička čerstvého zázvoru, hrnek mléka (nebo domácího rostlinného mléka), lžička medu (nemusí být), špetka skořice.

V kastrůlku rozehřejte přepuštěné máslo, přidejte nastrouhanou kurkumu a zázvor, krátce mírně osmahněte a pak zalijte mlékem. Prohřívejte a před bodem varu sejměte z plotýnky. Přidejte med a můžete zjemnit i lžící kokosového oleje. Prošlehejte tyčovým mixérem. Nalijte do hrnku přes sítko a posypte špetkou skořice.

4 Reyův syndrom je velmi závažné onemocnění, při kterém dochází ke kolapsu dětského organismu, selhání jater, nahromadění škodlivých látek v těle a postižení mozku. Neví se přesně, proč k tomuto stavu dochází, ale nastává u menších dětí po podání léků s kyselinou acetylsalicylovou.

Je nutné zobat vitamíny?

Nejsem zastáncem neustálého užívání nějakých vitamínových doplňků, ale v případě, že na vás „něco leze“, je možné během pár dnů zkusit maximálně využít vše, co vám může prospět (samozřejmě mám na mysli jen nefarmaceutické přípravky). Na základě nejnovějších dat k prevenci a terapii koronavirové infekce přidávám ještě doporučení hlídat si dostatečnou hladinu vitamínu D. Pokud si jeho hladinou nejste jisti, nechte se otestovat a nedostatek řešte vhodným výživovým doplňkem.

Co používám, když na mě „něco leze“

Ze všeho nejdůležitější je zalézt do postele nebo si minimálně dopřát dostatek klidu, omezit vše, co jen lze, poskytnout tělu čas na regeneraci. Už roky se mi vyplácí dopřát si maximální klid již s prvními příznaky, což zpravidla stačí na pár hodin a je vyřešeno, zatímco ti, kteří tvrdí, že si nemohou půldenní pauzu dovolit, pak dny až týdny řeší zdravotní potíže, kterých se jim nedaří zbavit.

Co při prvních příznacích nemoci užívám? Zpravidla čaje, které jde po zchladnutí vylepšit manuka medem a citronem, vývary ze zázvoru a kurkumy nebo rakytníku s šípky. Vzduch čistím čajovníkovým olejem nebo dalšími imunitu podporujícími aromaoleji. Krk a hrudník mažu šaolinovým olejem. Podle stavu a potíží někdy sáhnu po suplementech vitamínů C, D a propolisových kapkách ke kloktání. Co naopak omezuji, je jídlo. V době boje s nežádoucími vetřelci tělu prospěje spíše hladovění nebo jen lehce stravitelná jídla, jako například vývary či polévky. Pokud pacient chuť k jídlu nemá, doporučuji nic mu nenutit a důvěřovat tomu, že jeho tělo ví, proč nechce vydávat energii na zpracovávání potravy.

Je třeba něco užívat dlouhodobě?

Dlouhodobé užívání má podle mě smysl, pouze když je jasně indikované. Tedy když je klinicky zjištěn deficit, suplementace je odůvodněná a pod kontrolou. Ideální samozřejmě je, když po zjištění deficitu doplňujeme vše potřebné skutečným jídlem.

Co je třeba nejčastěji doplňovat

Vegani by měli vždy a vegetariáni skoro vždy dodávat tělu vitamín B_12. Vegani v podobě doplňků a vegetariáni ideálně stravou, tedy pravidelnou konzumací vajec, mléka a mléčných výrobků.

Železo – jen při deficitu, který je častý například v těhotenství a při kojení.

Magne B_6 – je vhodné při těhotenských křečích nebo po sportu či při velkém stresu.

Vitamín D – mnozí ho v našich podmínkách potřebují doplňovat zejména v zimě, kdy ho není možné získat tolik přirozenou cestou ze slunce. Ti, kteří ani přes léto nejsou pravidelně venku, jej pravděpodobně potřebují ještě více. Před vyšším a dlouhodobým doplňováním vitamínu D bych ale doporučila vždy nejprve investovat do otestování jeho hladiny a dávkovat doplněk podle skutečné potřeby. Společně s vitamínem D je vhodné doplňovat i vitamín K_2, který napomáhá zabudování vápníku do kostí.

Vitamín C a bioflavonoidy – céčko je vhodné v období chřipek a nachlazení, větší zátěže a vyčerpání. Nejlépe samozřejmě doplňované stravou, tedy jako součást ovoce, zeleniny, bylinek, nebo pak koncentrovaných živin, jako je rakytník či šípkový čaj, a v případě nutnosti i náhradním doplňkem. Vitamín C můžeme užívat po několik dní v dávkách i několika gramů (obvykle 1–3 g), ale ideálně rozdělených asi po 500 mg do více denních dávek.

Proč pít kávu

Podle nejnovějších studií káva většině lidí prospívá. Dodává tělu zejména antioxidanty a kofein. Antioxidanty jsou prospěšné látky z ovoce a zeleniny a káva jich také obsahuje velké množství. Pro ty, kteří příliš zeleniny a ovoce nejedí, může být káva dokonce jejich hlavním zdrojem. To je sice skvělé, ale z výživového hlediska je samozřejmě ještě lepší jíst i tu zeleninu.

Kofein je stimulant, povzbuzuje, aktivuje, podporuje duševní práci a výkonnost a prospívá mozku tím, že snižuje riziko vzniku neurodegenerativních nemocí, jako jsou Parkinsonova choroba nebo Alzheimerova choroba. Výše uvedenými účinky nás tedy kofein udržuje bdělé, ale pozor na to – může současně ohrožovat kvalitu a délku potřebného spánku.

Káva prodlužuje život

V roce 2017 byla v odborném vědeckém časopise Annals of Internal Medicine popsána studie, které se zúčastnilo 185 855 osob a trvala celých 9 let. Studie se zabývala spojitostí mezi konzumací kávy a příčinami úmrtí. Jejím závěrem bylo, že osoby, které pijí více než 4 šálky kávy za den, mají o 18 % nižší riziko úmrtí z jakékoli příčiny než lidé, kteří kávu nepijí.

Mnozí si ale dávají jen jeden či dva šálky denně. Prospívá takové množství také? Naštěstí ano, takže svůj oblíbený denní příděl kávy nemusíte zvyšovat. Studie prokázala, že i vypití pouhé jedné kávy za den sníží riziko úmrtí z jakékoli příčiny o 12 %. Za tímto pozitivním vlivem stojí zejména antioxidanty, jako jsou např. kyselina chlorogenová a polyfenoly.

Co všechno káva dokáže

Podle dalších studií lidé, kteří pijí denně 3–4 šálky kávy (230–408 mg kofeinu), mají celkově nižší riziko úmrtí na srdeční choroby ve srovnání s lidmi, kteří kávu nepijí. Káva ochraňuje před nemocemi jater a snižuje riziko vzniku ledvinových kamenů. Konzumenti kávy mají také o 18 % nižší riziko vzniku rakoviny. Káva rovněž snižuje riziko vzniku cukrovky 2. typu, konkrétně každý šálek kávy průměrně o 7 %. Velmi pravděpodobně káva také zlepšuje náladu, zkracuje naši reakční dobu, podporuje paměť, bdělost a kognitivní funkce a zlepšuje sportovní výkon až o 12 %.

Kdy do kávy přidávat tuk

Specialitou příznivců nízkosacharidové stravy je tzv. bullet proof káva neboli káva doplněná o tuky. Konkrétně se přidávají mastné kyseliny středního řetězce (anglicky Medium Chain Triglycerides, ve zkratce MCT tuky). Najdete je například v kokosu či másle. Do kávy se proto při nízkosacharidové (vysokotukové) stravě doporučuje přidávat trochu másla, kokosového tuku nebo přímo izolované MCT tuky. Kávu je možné s tuky rozmixovat, lze je dochutit vanilkou či skořicí a pít zatepla nebo jako chlazený koktejl – dodává energii v podobě zdrojů ketolátek. Jen pozor – nemá smysl se touto kávou ládovat, jestliže je důvodem vaší nízkosacharidové stravy nadváha, Organismus totiž nejdříve spaluje tuky z jídla a až po nich vaše tukové zásoby, kterých se chcete zbavit. Káva s tukem také samozřejmě není vhodná u jedinců s vyšší hladinou cholesterolu.

Mýty kolem kávy s mlékem

Kávu s mlékem u nás už roky démonizuje několik českých „expertů“, kteří tvrdí, že speciální kombinace kávy s mlékem může způsobit vážné zdravotní potíže, jako je onemocnění slinivky a žlučníku, bolesti zad, či dokonce rakovinu. Ve skutečnosti ty nejkvalitnější studie potvrzují převažující prospěšnost kávy bez ohledu na způsob její přípravy či přídavek mléka. Neexistují žádné klinické studie, které by potvrzovaly škodlivost kávy s mlékem. Ta může vadit jen lidem s alergií na mléčnou bílkovinu nebo intolerancí laktózy – mléčného cukru. Problémem v obou těchto případech ale není káva s mlékem, nýbrž mléko samotné, a to v kombinaci s čímkoli.

Je nutné pít ke kávě vodu?

Roky se mluví o tzv. diuretickém působení kávy, které by mělo vést ke ztrátě tekutin, a proto i potřebě kávu doplňovat vodou. Studie ovšem potvrzují pouze mírný diuretický efekt (s kávou stále přijímáme více tekutin, než jich vylučujeme), a to jen u lidí, kteří kávu běžně nepijí. S častější konzumací kávy se totiž její močopudný vliv omezuje.

Kdy a jak pít kávu

Jestliže vám káva chutná a neohrožuje váš spánek, může vám 3–5 šálků denně prospívat.

Jestliže vám káva způsobuje potíže (zvyšuje váš stres, zhoršuje reflux, je těžká na žaludek…), nepijte ji.

Jestliže vám káva chutná, ale nemůžete po ní usnout, dopřávejte si ji jen dopoledne.

Jestliže vám káva chutná a prospívá, ale jste těhotná nebo kojíte, pijte maximálně 2 šálky denně.

Jestliže vám káva nechutná, nenuťte se do ní, obdobně prospěšný je například i zelený čaj.

Jestliže držíte půst, pijte jen čistou kávu bez jakýchkoli přísad. Slazenou kávu pak nedoporučuji vůbec nikomu.

Jestliže vám káva chutná, ale buší vám po ní srdce nebo cítíte neklid, pak lze zkusit slabší kávu nebo i zcela bezkofeinovou kávu (antioxidační vlastnosti kávy nesouvisejí s obsahem kofeinu).

Jak hormony ovlivňují naši hmotnost

Dlouhé roky mnozí odborníci tvrdili, že příčinou obezity jsou kalorie, že se obézní lidé příliš přejídají, jsou nedisciplinovaní a mají málo pohybu. Já s tím nesouhlasím! Lidé totiž nejsou laboratorní kalorimetry, které co snědí, to spálí. Ze stravy získáváme energii, ale také nám z ní rostou svaly nebo třeba tuková tkáň. A o tom, jak se naše jídlo využije, rozhodují především hormony.

Na rozdíl od kalorimetrů také žijeme v toxickém stravovacím prostředí, utápíme se v ultrazpracovaných produktech, jsme bombardováni reklamami na nezdravosti, celebrity nás přesvědčují o prospěšnosti sušenek na dobré ráno a slazených jogurtových nápojů, experti placení potravinářským průmyslem o zdravosti cereálních snídaní. Následkem je neustálé zbytečné pojídání toho nejhoršího, návykové jedení z nudy či jako řešení depresí a úzkostí. Výsledkem pak je, že většina obyvatel „vyspělých“ zemí neustále řeší nějaké diety, nadváhu a obezitu.

Hormony rozhodující o hladu, spalování energie a ukládání tuků

Inzulin je hormon slinivky břišní, který aktivuje enzymy ukládající tuky v tukové tkání. Zásadní pro ukládání tuků je tedy uvolnění inzulinu, ke kterému dochází při jídle. Současně platí, že čím více sacharidů ve stravě je, tím více inzulinu se uvolní, takže ukládání tuků v tukové tkáni je potom efektivnější a dochází k tloustnutí.

Kortizol je hormon kůry nadledvinek. Uvolňuje se při stresu a slouží k aktivaci reakce „bojuj nebo uteč“. Problém nastává, když jsme ve stresu téměř neustále a ještě navíc bez skutečného ohrožení, tedy bez potřeby bojovat či utéct. V dnešní době už nás totiž nestresují život ohrožující hladomory či dravá zvířata. Stresuje nás budík, šéf, dopravní zácpa, příliš mnoho povinností a termínů, nekonečných reklam a lákavých nabídek. V důsledku dlouhodobého stresu má řada lidí zvýšený kortizol chronicky, což u nich zvyšuje odbourávání svalů, podporuje ukládání tuků (zejména na břiše), zvyšuje riziko obezity, a tak i inzulinové rezistence a cukrovky 2. typu. Vzniklá obezita je pak dalším stresorem a vzniká začarovaný kruh.

Leptin a ghrelin jsou signální hormony sytosti (leptin) a hladu (ghrelin) a pro jejich rovnováhu je důležitý dostatek kvalitního spánku. Když málo nebo nekvalitně spíme, hladina leptinu klesá a zvyšuje se hladina ghrelinu, což nás povzbuzuje k přejídání. Po nevydařené noci tak může být důvodem přejídání skutečný hlad pod vlivem ghrelinu, a ne naše mlsné chutě, jak se obvykle obviňujeme. Hormon leptin je z tukové tkáně, zvyšuje se spolu s tukovými zásobami jedlíka a má vést ke snížení kalorického příjmu. Tato regulace ale u obézních selhává – mají vysoké hladiny leptinu, ale snižuje se citlivost k němu, a tak jim tento hormon už nesnižuje chuť k jídlu.

Tyroxin je hormon štítné žlázy a jednou z jeho mnoha funkcí je také ovlivňování metabolismu živin a energetické rovnováhy v těle. Nedostatek tohoto hormonu se nazývá hypotyreóza a kromě nevysvětlitelného nárůstu hmotnosti se může projevovat i větší citlivostí na chlad, depresemi a zvýšenou lámavostí vlasů a nehtů.

Jak si zajistit hormonální rovnováhu

Řešíte-li nadváhu či obezitu nebo k nim máte sklony kvůli genetické dispozici, je vhodné:

omezit počet denních jídel a množství obsažených sacharidů kromě zeleniny;

dopřávat si dostatek pohybu, spánku a klidu pro snížení stresu;

nenarušovat práci vlastních hormonů zbytečným užíváním nějakých doplňků, jako je například hormonální antikoncepce;

případnou hormonální nerovnováhu zkusit ladit přirozenou cestou, například cvičením hormonální jógy;

hormony užívat, jen když je máte předepsané, jako například při jejich nedostatku při léčbě hypotyreózy.

Jak omezit riziko vzniku obezity a cukrovky

Ukládání tuků v tukové tkáni je řízeno hormony a tím nejdůležitějším je v tomto procesu inzulin. Ten ukládá přebytečnou energii do tukových zásob a současně brání tukové zásoby využít. Jak tím, co jíme, ovlivňujeme uvolňování inzulinu a jak hladina inzulinu ovlivňuje naši hmotnost?

Co vede k navýšení hladiny inzulinu v krvi

Hladinu inzulinu zvyšuje jídlo, a to tím výše, čím větší množství sacharidů je v něm obsaženo. Inzulin hlídá hladinu krevního cukru jeho přesouváním do buněk, kde současně pomáhá jeho zpracování. Buňky pak glukózu spalují a tu, kterou nevyužijí, ukládají do jater a do svalů nebo v malé míře do tukové tkáně. Tuk přijatý spolu s glukózou ze stravy se jako zdroj energie příliš neuplatní (buňky musely dát přednost glukóze), a proto se působením inzulinu uloží do tukových zásob.

Chronicky zvýšená hladina inzulinu v krvi je tak základem tvorby nadměrných tukových zásob, které následně vedou ke snížení citlivosti na inzulin (tzv. inzulinová rezistence). Potom je jen otázkou času, kdy se nadváha a obezita provázené inzulinovou rezistencí projeví i zvýšenou hladinou krevního cukru, tedy cukrovkou 2. typu.

Proč nedoporučuji nízkotučné produkty

Posledních 40 let se výživová doporučení soustředila především na snižování konzumace tuků, a potravinářský průmysl proto rychle přišel s nabídkou spousty nízkotučných a odtučněných výrobků. Většina ale byla plná cukru a škrobu, který se sám na cukr rychle rozkládá, a má proto obdobné negativní účinky.

Nízkotučné výrobky zpravidla nezasytí a je po nich brzy hlad, k čemuž přispívá také větší kolísání inzulinu vlivem vyššího obsahu cukru a škrobů. Nízkotučné výrobky tak ve výsledku paradoxně mohou přispívat k vyššímu kalorickému příjmu. Pokud se nízkotučná strava skládá z hodnotných zdrojů sacharidů (zelenina, ovoce, celozrnné obiloviny a luštěniny) a obsahuje minimum přidaných cukrů a rafinovaných sacharidů, může vést k úspěšné redukci váhy. Předpokladem úspěchu je ale hlídání celkového kalorického příjmu. Snadnějším řešením obezity a cukrovky než jíst vše a stále počítat kalorie je nízkosacharidová strava ze skutečných potravin.

Omezování cukrů jako nejlepší způsob hubnutí

Nižší obsah sacharidů ve stravě vede k menšímu vzestupu krevního cukru a inzulinu po jídle, a tedy k menší tendenci ukládat živiny do tukových zásob. Malé kolísání inzulinu a hladiny cukru v krvi také přispívá k méně častým pocitům hladu. Jídlo s dostatkem tuků a bílkovin doplněné zeleninou zasytí na delší dobu a umožní delší intervaly mezi jídly.

Dostatečné vyhladovění a nízká hladina inzulinu mezi jídly jsou důležité, protože jedině tak se nastartuje spalování vlastních tukových zásob. U přísnější varianty nízkosacharidové stravy se příznivě uplatňují také ketolátky, které snižují chuť k jídlu. Redukce přebytečných tukových zásob je pak ještě snadnější.

Nízkosacharidová strava představuje určitá omezení (zdrojů sacharidů), ale její velkou výhodou je, že zpravidla není nutné počítat kalorie a nebývají s ní spojeny pocity „vlčího“ hladu. Pro někoho může být i chuťově zajímavější než strava založená na zdravých sacharidech – místo pohanky a čočky si mnozí raději dají maso se zeleninou. Důležitým pravidlem je jíst, když je hlad, najíst se dosyta (ale nepřejídat se) a znovu jíst, až když jsme opět hladoví (mezi jídly nic neujídat). Potřeba jídla se při dodržování těchto pravidel zpravidla ustálí na 2 až 3 jídlech za den. Pokud máte kromě nadváhy i cukrovku, nízkosacharidová strava má další výhodu – pomůže vám zlepšit hladinu krevního cukru.

Omezování cukrů jako terapie cukrovky

Současná dietní doporučení pro diabetiky zdůrazňují zejména individuální přístup. Úprava stravy by měla vést ke zlepšení zdravotních ukazatelů, ale současně musí pacientovi vyhovovat, aby ji byl schopen dodržovat dlouhodobě. Pozitivní dopad na dosažení normální hladiny glykemie mohou mít různé dietní přístupy (vyvážená, středomořská či vegetariánská strava a další), ale vždy platí, že by měla být složena ze skutečných potravin a bez přidaných cukrů.

Principy nízkosacharidové stravy

Nízkosacharidová strava získává v posledních letech na oblibě, protože výzkumy i praxe ukazují její velký přínos jak při snižování váhy, tak v léčbě cukrovky. Podstatou cukrovky je neschopnost udržení normální hladiny krevní glukózy, jejímž hlavním zdrojem jsou sacharidy ve stravě. Jejich snížení ve stravě proto přinese menší výkyvy glykemie a snížení rizika hypoglykemie. U diabetika 2. typu umožní snížení dávek léků včetně inzulinu a v řadě případů může vést i k jejich úplnému vysazení. U diabetika 1. typu snížení sacharidů ve stravě omezí také výkyvy glykemie, čímž výrazně usnadní propočítávání dávek inzulinu k jídlu a může vést ke snížení jeho užívaného množství (NE k jeho vysazení).

V případě současné nadváhy či obezity usnadní nízkosacharidová strava také snížení hmotnosti. Nižší příjem sacharidů znamená nižší potřebu inzulinu, a tím i menší tvorbu tukových zásob. Inzulin je střádavý hormon, který má tendenci veškeré přebytky živin ukládat. Nadměrná tuková tkáň následně zhoršuje účinek inzulinu, což vyžaduje jeho vyšší dávky, a bludný kruh se uzavírá a komplikuje léčbu cukrovky. Dokud jsou hladiny inzulinu zvýšené, brání využití tukových zásob. Při stravě s převahou sacharidů jsou ale hladiny inzulinu zvýšené po většinu dne. Aplikovaný inzulin funguje stejně, a proto se při léčbě inzulinem při obvyklé stravě obtížně redukuje váha a snadno se tloustne.

Nižší příjem sacharidů vyžaduje méně inzulinu a nižší hladina inzulinu usnadní využití tukových zásob. Při snížení příjmu sacharidů se proto pacientům s cukrovkou lépe daří redukovat přebytečné kilogramy. Kvalitní tuky a bílkoviny spolu se zeleninou navíc zasytí lépe než sacharidová jídla, tráví se pomaleji a díky tomu přirozeně a bez pocitu hladu umožňují méně často jíst s celkově nižším kalorickým příjmem.

Cukrovka u specifických skupin a na co dávat pozor

Nízkosacharidová strava je u diabetu 2. typu jednou z cest k udržení optimální hladiny krevního cukru, někdy i bez nutnosti medikamentózní léčby. Pokud ale již léky užíváte nebo jste léčeni inzulinem, je třeba o změně stravy informovat ošetřujícího lékaře, protože vaše léčba nemusí být s nízkosacharidovou stravou slučitelná. U některých léků je po změně stravy nutné snížení dávek, u některých je nezbytné jejich vysazení, aby nedošlo k hypoglykemii a dalším komplikacím.

U diabetu 1. typu tato strava umožní snížení dávek inzulinu k jídlu. Úpravu léčby je rovněž nezbytné konzultovat s lékařem. Dávka dlouhodobě působícího (bazálního) inzulinu zůstává zpravidla beze změny. Pozor – jeho vysazení by u diabetika 1. typu vedlo ke ketoacidóze!

Nízkosacharidová strava významně napomáhá léčbě cukrovky, ale určité skupiny diabetiků by měly její míru či podobu zvážit. Jedná se zejména o dětské pacienty s cukrovkou 1. typu, těhotné a kojící ženy. Nevhodná může být také u diabetiků s diabetickým postižením ledvin, kdy je nutné hlídat a nepřekračovat doporučený příjem bílkovin. Nízkosacharidová strava je zcela nevhodná pro pacienty se zánětem slinivky (chronickou pankreatitidou) a jiným celkovým postižením slinivky z důvodu poruchy trávení tuků.

Mírnou variantu nízkosacharidové stravy s vyloučením přidaných cukrů a rafinovaných sacharidů lze použít i u dětí s cukrovkou 1. typu. Pediatři však varují před přísnějšími variantami pro nedostatek zkušeností a údajů z dlouhodobého sledování. Nesprávně pojatá nízkosacharidová strava u dětí může vést ke zpomalení či zastavení růstu a dalším komplikacím. Přísnější varianty nízkosacharidové stravy u dětí proto vyžadují lékařský dohled a spolupráci s nutričním terapeutem. Strava musí být kaloricky dostatečná a velmi důležitý je adekvátní příjem bílkovin.

Těhotné ženy, které se takto stravovaly již dříve, mohou v nízkosacharidové stravě bez obav pokračovat. Pokud by o změně teprve uvažovaly, těhotenství a kojení nejsou vhodnou dobou pro radikální změnu jídelníčku, proto se velké změny stravovacích návyků (přísná ketogenní varianta) nedoporučují. Proti mírné variantě s vyloučením přidaných cukrů a rafinovaných sacharidů však ani u těhotných a kojících nelze nic namítat. Taková strava je naopak vhodnou prevencí i léčbou těhotenské cukrovky.

Jak omezit riziko vzniku nemocí srdce a cév

V 70. letech minulého století se při hledání příčin srdečních a cévních onemocnění zaměřila pozornost na cholesterol a nasycené mastné kyseliny. Bez důkladného zvážení všech souvislostí se potom jejich zdroje (tedy maso, vejce a tučné mléčné produkty) označily za příčiny nemocí a rozběhla se protituková hysterie. Namísto másla jsme si na chleba měli mazat margaríny a namísto sádla smažit na rostlinných olejích. Místo skutečných, výživově přirozených potravin, jako jsou vejce nebo plnotučný tvaroh, jsme se ládovali vysoce průmyslově zpracovanými produkty se zpracovanými rostlinnými oleji včetně transtuků.

Dnes víme, že cholesterol je pro život důležitá látka. Vznikají z něj třeba steroidní hormony, vitamín D nebo žlučové kyseliny a naše tělo si jej neustále samo vyrábí. U většiny lidí množství cholesterolu ve stravě jen velmi omezeně ovlivňuje jeho množství v krvi a jen omezeně koreluje s rizikem nemocí srdce a cév. Srdeční infarkt může dostat člověk s vysokým krevním cholesterolem stejně jako jeho soused s cholesterolem nízkým. Riziko nemocí srdce a cév totiž ovlivňuje kombinace více faktorů. Základním problémem je chronický zánět výstelky cévní stěny a hlavní pachatelé, kteří ho způsobují, jsou kromě zvýšeného cholesterolu také kouření, stres a přejídání se cukry (inzulinová rezistence).

Jak udržovat cévy v kondici a omezit riziko nemocí srdce a cév

Nekouřit!

Jíst skutečné jídlo, pravidelně zeleninu a ryby.

Nejíst potravinářské produkty s transtuky, cukry a zpracovanými rostlinnými oleji.

Dopřávat si relaxaci, pohodu, spánek, pohyb a pobyt v přírodě.

V případě geneticky dané poruchy příjmu cholesterolu a tuků je omezovat ve stravě, a to i ze skutečných potravin.

V případě vyšší hladiny cholesterolu jde zpřesnit rizikovost stavu pomocí CT vyšetření kalciového skóre koronárních tepen (k vyšetření je třeba doporučení vašeho lékaře).

V případě užívání statinů je vhodné doplnit je koenzymem Q_10.

Jak omezit riziko infekčních a autoimunitních nemocí

Původcem nákazy u infekčních onemocnění je mikroorganismus. Nemoc ale vznikne pouze tehdy, pokud přemůže náš imunitní systém a naruší naši mikrobiální rovnováhu – zjednodušeně: když se rychle přemnoží. Pro infekční onemocnění je proto potřebný nejen pachatel, ale i místo činu – oslabený organismus.

Pro vznik autoimunitních nemocí je zásadní funkčnost imunitního systému. Tyto nemoci zpravidla vznikají na genetickém podkladě, jsou vyprovokovány nějakou nepříznivou životní událostí, jako například dlouhodobým velkým stresem či přepracováním. Výsledkem součtu genetické dispozice a aktuálních potíží pak může být nepřiměřená reakce imunitního systému, který začne napadat vlastní buňky a tkáně.

Zdravé soužití s mikroby

Mikrobi (bakterie, viry, kvasinky a jiné mikroskopické houby, jednobuněční prvoci a další mikroorganismy) jsou všude kolem nás a najdeme je v našich tělech. Máme je na sliznicích, v dýchacích cestách, v močovém a pohlavním ústrojí a nejvíce jich žije ve střevech. Může jich být až sto miliard a tisíce druhů, které s námi žijí v symbióze. Život v přirozeně pestrém mikrobiálním prostředí od narození je základem zdravého imunitního systému. Setkávání s mikroby imunitu trénuje a posiluje. Prospěšným mikrobům v našich tělech se pak daří zejména podle toho, co jíme, v jakém prostředí se pohybujeme a s jakými lidmi či zvířaty se setkáváme. Mikrobi také samozřejmě reagují na léky, které užíváme.

Problém s mikroby v těle nastává ve chvíli, kdy dojde k narušení rovnováhy mezi nimi. Právě jejich nadbytek či nedostatek souvisí podle moderní medicíny s nemocemi imunitního systému, s obezitou, cukrovkou, s poruchami trávení a s neuropsychiatrickými nemocemi.

Jak bránit vzniku infekčních nemocí

Prevence infekčních onemocnění spočívá v ochraně před původcem infekce a v posilování obranyschopnosti těla. Imunitu obecně nejvíce posiluje pobyt v prostředí, které je přirozeně pestré na mikroby, tedy v přírodě, v lese, na zahradě. Našemu tělu i prospěšným mikrobům ve střevech také prospívá zdravá strava.

Jak omezit riziko nákazy v dobách epidemie

Nejlépe uděláme, když se vyhneme místům se zvýšeným rizikem nákazy. Tam, kde můžeme být ohroženi, bychom měli maximálně dbát na prevenci přenosu viru. Jaká jsou základní opatření v čase pandemie?

Nejezdit do rizikových oblastí.

Omezit všechny zbytečné cesty a pobyt v místech s větším počtem lidí.

Řádně si mýt ruce, používat mýdlo a horkou vodu.

Zbytečně se ve veřejných prostorách ničeho nedotýkat.

Nesahat si na obličej, zejména na sliznice.

Při kašli a kýchání si zakrývat nos a ústa kapesníkem nebo paží.

Jak snížit závažnost onemocnění

Nemoc nevznikne v okamžiku, kdy se potkáme s jedním virem. Ten si nejdříve musí v našem těle najít vhodné prostředí. Pokud se setká s oslabeným imunitním systémem, začne se v krátké době rychle množit. Nejlepší obranou před vznikem nemoci je proto silný imunitní systém. Sice nemáme žádné zázračné specifické přírodní látky, které by ničily jednotlivé mikroby, ale máme celou řadu nespecificky prospěšných potravin a živin, které obranyschopnost podporují. Čím posilovat obranyschopnost:

dostatečným spánkem a dobrou náladou;

otužováním;

pobytem venku, procházkami v lese, posezením na zahradě;

vitamínem D (nejlépe dlouhodobě ze slunce a v zimních měsících i z doplňků spolu s vitamínem K_2, zinkem a selenem);

vitamínem C (v případě potřeby vyšších dávek jsou vhodné i kupované doplňky);

hořčíkem, železem, mědí, kyselinou listovou, vitamíny A, E, B_3, B_6, B_12 a polyfenoly (najdete je třeba v bobulovitém ovoci, citrusech, kapustě, cibuli, česneku, špenátu, mrkvi, ve vnitřnostech a vejcích);

rostlinnými látkami s antibiotickým, antioxidačním nebo protizánětlivým působením (např. česnek, cibule, kurkuma, zázvor, manuka med, propolis, echinacea, omega-3 tuky z ryb, medicinální houby jako reishi, hlíva nebo shiitake);

pravidelnou konzumací fermentované zeleniny, která posiluje střevní mikrobiom (kysané zelí, kimči), skvělé jsou i vývary.

Jak omezit šíření nákazy

Nenavštěvujte starší a oslabené osoby, dokud se riziko nákazy nesníží. Pokud se necítíte dobře, zůstaňte doma, dokud vám nebude lépe. Tím prospějete sobě i svému okolí. Pokud máte závažnější potíže, kontaktujte lékaře. V každém případě vám prospěje také pozitivní přístup – užijte si, že se v době karantény neprodíráte davy lidí a jste více se svou rodinou. Využijte čas k odpočinku, ke čtení, vaření, posezení na zahradě či na balkoně.

Jak snížit riziko vzniku autoimunitních nemocí

Dispozici k autoimunitní nemoci sice můžeme zdědit, ale to, co ji nakonec spouští, je většinou naše chování, myšlení, strava… Proto i když vím, že to může být už trochu nuda, musím opakovat stále stejné zásady – zdravá strava a zdravý životní styl.

Společným znakem autoimunitních nemocí je zánět. Výhodou je, že zánět jde stravou a životním stylem tlumit. Co doporučuji?

Nekouřit!

Zásadně omezovat cukry a průmyslově zpracované rostlinné oleje s převahou prozánětlivých omega-6 mastných kyselin, jako jsou třeba sójový, slunečnicový a kukuřičný olej.

Dopřávat si i klid, dostatek spánku a pobytu v přírodě.

Jíst pravidelně zeleninu, ovoce (v případě dispozice k nemocem souvisejícím s inzulinovou rezistencí ovoce jen omezeně, a když už, tak nejlépe to bobulovité), ryby a bylinky.

V případě léčby autoimunitní nemoci zkusit autoimunitní protokol.

GAPS – terapie chování přes střeva

GAPS je léčebná strava, která je postavena na propojení zdraví střev se zdravím mozku. Zkratka pochází z anglického Gut and Psychology Syndrome a znamená vztah mezi bakteriálním osídlením našeho střeva a stavem naší psychiky. Prakticky jde o velmi přísnou eliminační dietu. Co při GAPS můžete jíst a jak jistý je výsledek této terapie?

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Margit Slimáková: Osobní receptář pro zdraví a pohodu.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.