Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Damon Zahariades

Jak být asertivní a říkat ne bez pocitu viny

Přeloženo z anglického originálu The Art of Saying NO Translated and published by GRADA Publishing with permission from the Art of Productivity and DZ Publications. This translated work is based on The Art of saying NO by Damon Zahariades.

© 2017 by Damon Zahariades. All Rights Reserved. The Art of Productivity and DZ Publications is not affiliated with GRADA Publishing or responsible for the quality of this translated work. Translation arrangement managed RussoRights, LLC on behalf of from Art of Productivity and DZ Publications.

Překlad Mgr. René Souček

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 8 137. publikaci

Realizace obálky Tiptop studio, Písek
Sazba a zlom Jan Šístek
Formát ePub Jan Šístek
Odpovědné redaktorky Ing. Kateřina Patková, Mgr. Tereza Hofmanová
Počet stran 128
První vydání, Praha 2021

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2021

ISBN 978-80-271-4384-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-4383-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-3301-7 (print)

Na následujících stránkách vás naučím, jak říct ne sebejistě a bez pocitu viny. Naučíte se, jak být asertivní a odmítat požadavky, které nejsou v souladu s vašimi cíli, potřebami a přesvědčením.

POZORUHODNÉ CITÁTY K TÉMATU

„Když si v životě neurčíte priority sami, udělá to za vás někdo jiný.“

Greg McKeown

„Je lepší říct ne s hlubokým přesvědčením než říct ano jen ve snaze zavděčit se nebo se vyhnout problémům.“

Mahátma Gándhí

„Rozdíl mezi lidmi úspěšnými a lidmi velmi úspěšnými spočívá v tom, že velmi úspěšní lidé říkají téměř na všechno ne.“

Warren Buffett

ČÁST I

POTŘEBA ZAVDĚČIT SE

Vzpomeňte si na nějakého přítele nebo známého, který má ukázkovou potřebu zavděčovat se. Pravděpodobně je to jeden z nejhodnějších lidí, které znáte. Vždy je připravený podat pomocnou ruku. Kdykoli je to potřeba, můžete počítat s jeho pomocí. Takový člověk s radostí všeho nechá, aby uspokojil vaše požadavky a potřeby.

Je vám toto chování znepokojivě povědomé i ve vašem případě? Vnímáte u sebe podobné rysy? Když vás například požádá někdo o pomoc, okamžitě odložíte rozdělanou práci a řeknete „Jdeme na to!“?

Je tu ale i vážnější problém: cítíte se často nešťastní, vystresovaní a vyčerpaní, protože neustále upřednostňujete potřeby jiných lidí před svými vlastními? Pokud ano, je tato kniha určena právě vám.

Naučit se říkat ne patří mezi nejdůležitější dovednosti, které si můžete osvojit. Tato schopnost vám umožní prosazovat vaše vlastní zájmy (osobní i pracovní). V důsledku toho se zvýší vaše výkonnost, zlepší se vaše vztahy a vy získáte pocit sebevědomého klidu, který v tuto chvíli postrádáte.

Schopnost říkat ne je osvobozující. Často však bývá obtížné si tuto dovednost osvojit. Pro většinu z nás to znamená zapomenout na dlouhé roky, po které jsme dělali pravý opak. Říkat ne je pro některé z nás v přímém rozporu s tím, co nám celý život vtloukali do hlavy rodiče, učitelé, šéfové, kolegové a široké příbuzenstvo. Ale stojí to za námahu. Jakmile dokážete říkat ne sebejistě a taktně a budete to dělat pravidelně, všimnete si, že se na vás ostatní začnou dívat jinýma očima. Budou vám projevovat víc respektu, budou si víc vážit vašeho času a budou vás vnímat spíš jako osobnost než jako součást davu. A to je přitom jen špička ledovce.

Chcete se dozvědět víc? Jste připraveni se konečně zbavit potřeby zavděčit se a neustále jen s něčím souhlasit? Pokud ano, dovolte mi, abych vám popsal svou vlastní zkušenost z dob, kdy jsem se snažil ze všech sil jen zavděčovat.

JAK JSEM SE DŘÍV POTŘEBOVAL ZAVDĚČOVAT

Kdysi jsem se hrozně snažil každému zavděčit. Kdybyste mě znali na střední a vysoké, nemuseli byste si vůbec lámat hlavu, kdo vám s čímkoli pomůže, protože od toho jsem tu byl já. Stačilo jen říct a já jsem rád obětoval vlastní zájmy, abych mohl realizovat ty vaše.

Moje snaha každému vyhovět měla několik příčin. Popíšeme si je v Části II: Proč máme problém říct ne. Prozatím stačí konstatovat, že jsem byl ukázkovým příkladem člověka, který má potřebu se zavděčit. A cítil jsem se kvůli tomu mizerně.

Kdykoli jsem někomu vyhověl, zdálo se, že dělám správnou věc. Vždyť jsem přece udělal dobrý skutek. Tak jak bych toho mohl litovat?

Nesmělý vnitřní hlas mi ale vždycky našeptával, že když říkám ano druhým, tak zároveň říkám ne sám sobě. Čas věnovaný druhým lidem už jsem nemohl využít k uskutečnění svých vlastních cílů. Peníze darované druhým lidem už jsem neměl k dispozici na financování svých vlastních potřeb a zájmů. Umožnil jsem jim tak využít můj čas, peníze a práci k prosazování jejich zájmů, zatímco své zájmy jsem odsunul na vedlejší kolej.

Zde je příklad. Když jsem chodil na vysokou, měl jsem pickup, což ze mě udělalo ideálního stěhováka pro všechny mé kamarády. Jak asi tušíte, žádali mě o to pravidelně a já jako přeborník ve snaze zavděčit se jsem pokaždé souhlasil. Můj vnitřní hlas ale vždy protestoval a nadával mi za to, že své vlastní zájmy a priority dávám stranou. Protože mi ten kritický hlas zněl v hlavě pořád, začal jsem být naštvaný – na sebe i lidi, kteří automaticky vyžadovali moji pomoc. Bylo to jako padat dolů na horské dráze.

Kdykoli mě někdo o něco požádal, souhlasil jsem sobě navzdory, protože návyk vyhovět ostatním byl ve mně hluboce zakořeněný. S každým dalším souhlasem ve mně ale narůstal pocit nespokojenosti, který byl živnou půdou pro zatrpklost a zoufalství. Pořád dokola jsem obětoval vlastní zájmy, abych pomáhal druhým, ale byl jsem z toho čím dál nešťastnější a chyba byla ve mně.

V jednu chvíli jsem se rozhodl, že už toho bylo dost, a začal jsem odmítat všechny žádosti kamarádů o pomoc při stěhování. Vlastně jsem začal odmítat žádosti o pomoc všeho druhu. Zpětně mě to mrzí, protože to byla zkratovitá a přehnaná reakce pramenící z toho, že jsem měl čím dál větší vztek a nesnášel jsem sám sebe. Trvalo mi pak ještě dlouhé roky plné pokusů a omylů, než jsem se naučil říkat ne promyšleně a taktně.

Tato kniha vám pomůže opustit potřebu zavděčovat se druhým a začít upřednostňovat vaše vlastní zájmy a touhy. A především vám ukážu, jak se přitom vyhnout nešťastně drsné metodě, kterou jsem kdysi zvolil já.

PROČ JE DŮLEŽITÉ DÁVAT SVÉ POTŘEBY NA PRVNÍ MÍSTO

Jedna z nejcennějších věcí, které jsem se kdy naučil, je to, že nikdo nebude bránit můj čas nebo upřednostňovat moje potřeby za mě. To je pochopitelné. Lidé obvykle svým chováním sledují vlastní prospěch a přirozeně preferují vlastní zájmy před zájmy jiných lidí. To tedy znamená, že každý by se měl postarat o naplnění svých potřeb sám, protože nikdo jiný to za něj neudělá.

Důležité je pečovat o vlastní potřeby dřív, než se začneme starat o potřeby ostatních. Možná to neradi slyšíte, hlavně pokud se snažíte rozdávat lásku a péči všem okolo. Pokud ale neřešíte své vlastní potřeby a místo toho se pořád jen staráte o potřeby ostatních, povede to k vaší nespokojenosti a zahořklosti. Můžete si tak dokonce způsobit zdravotní problémy, protože se uštvete (mluvím z vlastní zkušenosti).

Když vám radím upřednostňovat vlastní potřeby před potřebami druhých, neznamená to, že jejich potřeby máte ignorovat. V žádném případě! Klidně podejte pomocnou ruku přátelům, členům rodiny, kolegům nebo i cizím lidem, když vás o to požádají. Nesmíte však přitom zapomínat na vlastní priority. Položte si otázku, jak byste mohli ostatním dlouhodobě pomáhat, pokud se nejprve nebudete věnovat sami sobě?

Představte si například, že pomáháte lidem tak často, že se začnete odbývat s jídlem, málo spíte a vzdáte se svých koníčků. Postupně začnete být tak vyčerpaní, podráždění a nespokojení, že už nedokážete druhým pomáhat vůbec. Právě proto vám radím, abyste se v prvé řadě starali o své vlastní potřeby. Díky tomu se zvládnete zajímat i o potřeby ostatních lidí, pokud na to budete mít čas, energii a chuť. Dokážete se rozhodovat případ od případu, zda poskytnete pomoc, aniž byste přitom ohrožovali své vlastní zdraví a psychickou pohodu.

Vzpomeňte si, jak personál na palubě letadla vysvětluje cestujícím bezpečnostní pokyny. Pokud nastane v letadle dekomprese, máte si nasadit svou kyslíkovou masku dřív, než budete pomáhat dalším lidem nasadit jejich masku. Nejdřív se postarejte o sebe a až pak pomáhejte ostatním. Nemyslí se tím, aby každý zachraňoval jen sám sebe. Znamená to, že pokud pomůžete nejdřív někomu jinému, tak riskujete, že budete mít nedostatek kyslíku, což vám zabrání pomoci komukoli jinému.

Když budete dávat přednost svým potřebám před potřebami ostatních, vždy se najdou lidé, kteří se budou neustále snažit vás přesvědčit, abyste jim vyhověli. Obyčejné ne jim stačit nebude.

V takových případech se budete muset chovat asertivně.

PSYCHOLOGIE ASERTIVITY

Mnoho lidí si myslí, že asertivita je nám dána od narození, ale to je omyl. Asertivita je naučená dovednost.

Být asertivní znamená umět sebevědomě vyjádřit své potřeby a požadavky a prosadit své vlastní zájmy i přesto, že čelíme nesouhlasu. Asertivní chování zahrnuje také schopnost jasně a srozumitelně sdělit ostatním své stanovisko a názor a nepotřebovat přitom souhlas nebo schválení od ostatních.

Dejme tomu, že s kamarádem diskutujete o politice. Být asertivní znamená vyjádřit svůj názor, i když odporuje názoru vašeho protějšku. Nebo si představte, že sedíte v kině, sledujete nejnovější filmový hit a žena vedle vás hlasitě telefonuje. Být asertivní znamená požádat tuto ženu, aby mluvila potichu nebo vypnula telefon. Nebo vás třeba přítel požádá, abyste ho v pátek odvezli na letiště. Pokud máte jiné závazky, být asertivní znamená říct ne, i když ho vaše reakce rozzlobí.

V té úplně nejčistší podobě je asertivita vlastně komunikace založená na upřímnosti. Nic víc. To je dobrá zpráva a důkaz toho, že asertivita nám není dána od narození. Můžeme si ji však osvojit učením a procvičováním.

V této knize se zaměříme na použití asertivního chování při odmítání žádostí o pomoc. To je cílem této knihy. V průběhu tréninku asertivního chování zjistíte, že jedna veledůležitá dovednost (tj. schopnost říkat ne) vám může posloužit jako odrazový můstek pro používání asertivního chování v každé oblasti vašeho života. S tím, jak se budete učit být asertivní, se změní vaše vnitřní nastavení. Bude vás těšit sdílet své myšlenky s ostatními. Budete mít větší chuť žádat o věci, které potřebujete a chcete. Nebudete tolik váhat s vyjádřením vlastních názorů a budete lépe připravení mluvit i za ty, kteří nemohou nebo nejsou ochotní mluvit sami za sebe.

A samozřejmě budete stále častěji používat to jednoduché, krásné slůvko, které může doslova změnit váš život: „NE“.

ASERTIVITA A AGRESIVITA

Je důležité rozlišovat mezi asertivitou a agresivitou. Lidé je často zaměňují a zdají se jim podobné. Jedná se však o dva naprosto rozdílné druhy chování.

Zdravá asertivita je založená na respektu. V předchozí kapitole jsme si řekli, že být asertivní není nic jiného než sebevědomě vyjadřovat vlastní názor.

Agresivita je založená na útoku. Agresivní jedinec se vyjadřuje hrubým, přezíravým a dokonce výhružným způsobem.

Zde je několik příkladů, jak oba přístupy fungují v různých situacích.

VYJÁDŘENÍ NESOUHLASU:

Asertivita: Nasloucháme druhému člověku a vyjadřujeme nesouhlasný názor poté, co druhý člověk domluvil.

Agresivita: Přerušujeme druhého člověka a skáčeme mu do řeči.

SDÍLENÍ MYŠLENEK VE SKUPINĚ:

Asertivita: Účastníme se skupinového dialogu. Umožňujeme ostatním sdílet jejich myšlenky a s respektem vyjadřujeme své názory na tyto myšlenky.

Agresivita: Snažíme se být ve skupinovém dialogu dominantní. Mluvíme jeden přes druhého a zavrhujeme myšlenky ostatních bez ohledu na jejich pocity.

ŽÁDOST O KLID V KINĚ:

Asertivita: Žádáme provinilce o ztišení, abychom si mohli užít film.

Agresivita: Žádáme provinilce o ztišení a vyhrožujeme mu něčím, pokud to neudělá.

ŽÁDOST O NÁHRADU ZA ŠPATNĚ PŘIPRAVENÝ NÁPOJ V KAVÁRNĚ:

Asertivita: Vysvětlíme problém baristovi (např. příliš mnoho čokoládového sirupu v ledové kávě). Požádáme ho, aby udělal nový nápoj, a udržujeme přitom normální oční kontakt.

Agresivita: Vynadáme baristovi za chybu. Vyžadujeme, aby udělal nápoj znovu, a přitom na něj zlostně zíráme.

ODMÍTNUTÍ ŽÁDOSTI O POMOC:

Asertivita: Odmítneme žádost jasně. Doporučíme žadateli jiného člověka, který by mu mohl pomoci.

Agresivita: Vyštěkneme „NE!“ na žadatele a pohrdavě se divíme, že má vůbec tu drzost se ptát.

Teď už je vám to jasné.

Agresivita je často náhlý impuls. Agresivní člověk reaguje nepřátelským nebo bezohledným způsobem a často toho později lituje. Asertivní způsob chování je naopak plánovaný, promyšlený a ohleduplný. Asertivní člověk vyjadřuje jasně své stanovisko a bere přitom v úvahu pocity druhého člověka.

Agresivní jedinec je hlučný, neústupný a zaměřený na sebe. Asertivní jedinec dokáže vyjádřit svůj názor tak, že druhého neurazí.

JAK ŘÍKAT NE TAKTNĚ

Účelem této knihy není jen naučit se, jak odmítat požadavky na váš čas. To zvládne každý. Je však třeba také naučit se, jak říkat ne bez pocitu viny. A k tomu už je zapotřebí používat trochu taktu.

Zamyslete se, jestli vám následující scénář připadá povědomý:

Jste vyčerpaní. Před sebou máte hromadu práce a na její dokončení jen omezený čas. Aby toho nebylo málo, zvoní vám bez přestání telefon a vám se nedaří s prací pohnout. Kromě toho za vámi do kanceláře neustále chodí kolegové a něco po vás chtějí. Prostě už máte všeho dost a jste otrávení.

V tu chvíli za vámi přichází další kolega. Chce, abyste mu s něčím pomohli, a nemá ani ponětí o vašem stresu a rozladění. Proto ho čeká překvapení. Celý den vycházíte lidem vstříc a už toho máte po krk. Stresuje vás, že zatímco řešíte záležitosti svých kolegů, tak vaše vlastní práce stojí.

Kolega vchází do vaší kanceláře a ptá se: „Máš chvilku?“ Zamračíte se na něj a se zaťatými zuby zavrčíte: „Teď na tebe nemám čas! Nevidíš, že nevím, co dřív?!“ Kolega vykulí oči a beze slova pomalu vycouvá z vaší kanceláře. Před odchodem stihne jen zamumlat „No tak promiň.“ a jde pryč. Díváte se, jak odchází, a okamžitě máte výčitky.

V tomto scénáři jste dokázali říct ne. Rázně jste zamítli žádost kolegy o pomoc. Způsob, jakým jste to udělali, se ho však pravděpodobně dotkl a jeho zklamání a další negativní emoce se vám v budoucnu vrátí.

Bohužel musím přiznat, že podobné situace se opakovaly v mém vlastním životě. Dokud jsem měl potřebu se zavděčovat, byl jsem často přetažený a ztrácel jsem nervy. Vybuchl jsem a vybíjel si svou otrávenost na každém, kdo měl zrovna smůlu a zastihl mě ve špatné náladě. A vždy jsem toho litoval.

Tato kniha vám ukáže lepší cestu. Po jejím přečtení budete mít všechny potřebné nástroje k tomu, abyste dokázali říkat ne taktně a bez výčitek.

CO SE DOZVÍTE V TÉTO KNIZE

Kniha je rozdělena do čtyř částí. Podle mě jsou všechny stejně důležité. Každá část totiž obsahuje zásadní informace, které vás naučí, jak si stanovit hranice a říkat ne s jistotou a klidem.

Jednotlivé části na sebe navíc navazují a vzájemně se doplňují. Po přečtení knihy si budete uvědomovat dvě důležité věci. Za prvé, dozvíte se, proč je tak složité odmítat žádosti druhých. Za druhé, dokážete si s tím poradit bez výčitek a způsobem, díky němuž si vás ostatní budou víc vážit.

Zde je rychlý přehled témat, která najdete v této knize:

Část I

Dostali jsme se na konec Části I. Popsali jsme si základní myšlenky, ze kterých budou vycházet strategie uvedené v následujících kapitolách.

O své minulosti člověka s potřebou zavděčit se ostatním zde mluvím ze dvou důvodů. Za prvé, chtěl jsem popsat své naštvání způsobené tím, že potřeby ostatních měly neustále přednost před mými vlastními potřebami. Vsadím se, že takové pocity dobře znáte. Za druhé, chtěl jsem vám dokázat, že i když vám dnes připadá říkat ne složité, můžete se to naučit. Když to dokážu já, tak to rozhodně dokážete i vy.

V Části I jsme si rovněž vysvětlili asertivitu a rozdíl mezi asertivitou a agresivitou. Tím jsem chtěl zdůraznit, jak je důležité říkat ne taktně a s respektem.

Část II

Pokud na sobě chceme něco změnit, musíme si nejdřív uvědomit příčiny svého nežádoucího chování. Proto si v Části II objasníme, z jakých důvodů říkáme ano, když víme, že máme říct ne.

Zjistíte, že některé důvody jsou vám povědomé, protože odrážejí vaši vnitřní motivaci. Jiné vám naopak mohou připadat zvláštní. Po bližším prozkoumání však můžete zjistit, že i tyto důvody hrají určitou roli ve vaší neustále marné snaze říkat ne. Část II si klade za cíl odhalit naši motivaci, ať vědomou nebo nevědomou, a tím nastartovat pozitivní změny.

Část III

V Části III se zaměříme na konkrétní strategie, jak odmítat žádosti druhých lidí bez pocitu viny. Přesvědčíte se, že mnoho z nich, ne-li většina, jsou intuitivní. Myslete na to, že nejjednodušší metody nápravy jsou často ty nejúčinnější, i když máme třeba sklon je přehlížet.

Strategie podrobně popsané v Části III vám pomohou říkat ne způsobem, který vzbuzuje důvěru a respekt a zároveň snižuje pravděpodobnost nepřátelské reakce. Podle mého názoru zahrnují ty nejlepší postupy, jak žadatele odmítat, ale přitom v dlouhodobém horizontu získat jejich uznání.

Část IV: Bonusový materiál

Osvojování nových strategií je výzva, protože je musíte umět používat v situacích, které jsou u každého jedinečné, a nesouhlas je třeba vhodně vyjádřit.

V Části IV si ukážeme, jak uplatňovat strategie uvedené v Části III. Naučíte se je používat u lidí, s nimiž se v průběhu dne setkáte, ať už to budou přátelé, příbuzní, šéfové nebo kolegové.

Jak vidíte, čeká nás hodně práce. Ale nebojte se. Každá část knihy obsahuje jen nejnutnější informace. Kapitoly plynou rychle a nejdůležitější rady dostáváte bez zbytečného zdržování. V další části vám poradím, jak můžete z této knihy získat co nejvíc.

JAK VYTĚŽIT Z TÉTO KNIHY MAXIMUM

Tato kniha je vlastně návod k použití. Může to znít nudně, ale ve skutečnosti je to výhoda. Znamená to, že informace jsou v ní přehledně seřazené od začátku až do konce. Nic není ponecháno náhodě. Ať už se nacházíte v jakékoli fázi osvojování si dovednosti říkat ne, bude vám tato kniha užitečná.

Potřebné poznatky najdete snadno. Jestliže si chcete připomenout určitý pojem nebo strategii, stačí se podívat do obsahu. Informace mají logické a snadno pochopitelné uspořádání.

Možná vás bude lákat si knihu jen rychle prolistovat. Její text je však krátký a dá se přečíst za pár hodin. Pokud z ní chcete mít opravdu maximální užitek, radím vám jiný přístup. Po přečtení každé části si udělejte pauzu. Přemýšlejte, jak získané poznatky souvisejí s vaším životem.

Např. v Části II: Proč máme problém říct ne, se zaměříme na vzájemný vztah mezi nízkou sebeúctou a potřebou zavděčit se. Po přečtení této kapitoly se na chvíli zamyslete nad tím, zda je nízká sebeúcta vaše osobní téma. Uvědomte si, jak nízká sebeúcta ovlivňuje vaše vztahy s lidmi. Přemýšlejte o tom, jak vám brání při naplňování vašich potřeb.

Pokud budete pracovat s informacemi tímto způsobem, vryje se vám do paměti to, co má souvislost s vaší osobní zkušeností, a zjistíte, že informace v knize pro vás mají větší užitek.

Jakmile přejdete do Části III: 10 strategií, jak říkat ne (a necítit se přitom jako blbec), snažte se vyhledávat situace, v nichž můžete používat rady z této knihy. Vyzkoušejte každou strategii a poznamenejte si, jak zafungovala. Jaká byla reakce žadatele? Jaký vliv měla použitá strategie na to, jak vás žadatel vnímá? Také si zapište, do jaké míry vám daná strategie pomáhá znovu získat kontrolu nad vaším časem.

Tak vypadá práce aktivního čtenáře. Je to ten nejlepší způsob, jak plně využít informace uvedené na následujících stránkách.

Pozitivní změna začíná už dnes

Než se dostanete do Části II: Proč máme problém říct ne, musíte pro mě něco udělat. Je to jednoduchá, ale zásadní věc pro to, abyste měli z knihy maximální užitek. O co se jedná?

Musíte přijmout závazek. Zavázat se, že budete dodržovat rady uvedené v této knize. Mohlo by se vám totiž stát, že knihu přečtete a odložíte, aniž byste se snažili podle ní postupovat. Nedělejte to prosím. Čtení a získávání znalostí je jen polovina plánu. Druhá a důležitější polovina je používání naučených strategií, kterým změníte své návyky a který způsobí obrat k lepšímu. Pokud jste takový závazek ochotni přijmout, pojďme do toho.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Jak být asertivní a říkat ne bez pocitu viny.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.