Kouzelné koťátko
Dvojitá pohroma

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Sue Bentley

Kouzelné koťátko – Dvojitá pohroma – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2021

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Dětské knihy od Sue Bentleyové jsou často o zvířátkách a vílách. Sue žije v Northamptonu a miluje čtení, chození do kina a taky jen tak sedět a dívat se na žáby a mloky v rybníčku na její zahradě. Kdyby nebyla spisovatelkou, pravděpodobně by se věnovala skydivingu nebo by operovala mozky. Píše hlavně proto, že při tom může pít litry a litry čaje. V životě potkala i vlastnila mnoho koček a každá z nich jí do života přinesla zvláštní, osobitné kouzlo.

Poppy – mé nejsladší
mourovaté kamarádce

Prolog

„Strýc Eben,“ zasykl mladý bílý lev a stačil uskočit za mohutné skalisko zrovna ve chvíli, kdy na něj dopadl temný stín obrovského lva. Objevil se záblesk zářivého bílého světla a sprška stříbrných třpytek. A tam, kde ještě před chvílí stál mladý bílý lev, se teď krčilo maličké oranžové koťátko.

Plamínkovo srdce divoce bušilo, strýc Eben prošel jen nepatrný kousek od jeho úkrytu. Slyšel strýcův hněvivý řev a představoval si jeho nelítostné, ledově studené oči.

„Plamínek musí být dopaden a zabit!“ zahřměl Eben.

Najednou se nad skaliskem vynořila ohromná tlapa, velká skoro jako celé koťátko. Plamínek sklopil své malé uši a zakňoural, když ho ta obří tlapa shrábla a nadzvedla. Teď se to má stát. Zemře. Vůbec ale nebyl povalen na písek. Uvědomil si, že je místo toho zatažen ještě dál do bezpečí skal. Díval se na něj starý šedivý lev.

„Cyrusi! Děkuji,“ zamňoukal vděčně Plamínek.

Cyrus se uctivě poklonil. „Jsem rád, že vás zase vidím, princi Plamínku. Není tady pro vás bezpečno.“

Plamínek pozvedl bradu. „Musím získat zpátky lví trůn!“

Cyrusův laskavý horký dech rozcuchal Plamínkovu chundelatou srst. „Máte pravdu. Nejdříve ale musíte ještě více zesílit a zmoudřet. Váš strýc je mocný a krutý a má mnoho špehů. Ponechejte si své přestrojení a ukrývejte se daleko odtud.“

Plamínkovy velké smaragdové oči žhnuly hněvem. „Dobrá, ale jen do doby, než budu silnější. Ebenova nadvláda pak skončí!“

Cyrus se hrdě a láskyplně usmál. „Ten den snad přijde brzy. Teď ale běžte, princi Plamínku. Běžte…“

Plamínek cítil, jak se ho zmocňuje zvláštní síla. Jeho srst stříbrně jiskřila a vousy praskaly. Výstražně zamňoukal, když cítil, že padá. Padá…

Kapitola PRVNÍ

„Mia už je tady. Jdu jí otevřít!“ zavolala Kim Taylorová nadšeně na svou maminku, která zrovna povlékala prostěradlo na postel pro hosty.

Kim utíkala dolů ke dveřím a schody brala po dvou. Od posledního setkání s její sestřenicí uplynul už rok.

Miini rodiče byli muzikanti. Žili střídavě ve svých domech ve Francii nebo v Itálii. Mia teď přijela na celý týden jarních prázdnin, budou tak mít spoustu času si pořádně popovídat a zažít něco báječného. Kim už se nemohla dočkat, otevřela dveře a zářivě se usmívala na mladou dívku stojící před ní.

Mia byla vysoká blondýnka s krátce střiženým rozevlátým účesem. Na sobě měla draze vypadající oblečení, na nohou tenisky a v ruce se jí houpal třpytivě růžový batoh.

„Máš úžasné vlasy!“ řekla Kim a naklonila se k Mie, aby ji objala. „Jsem tak ráda, že jsi tady. Skvěle si to užijeme!“

Mia se od Kim odtáhla a tvářila se mrzutě. „Jo, no, máma s tátou to taky říkali, ale já jim to teda moc nevěřím. Je jim jedno, jestli umřu nudou, ale hlavně když jim půjdu z cesty, aby si mohli jezdit na turné po nočních klubech s tou jejich příšernou starou kapelou!“ Mia protočila oči a významně si povzdechla. „Každopádně už jsem tady.“

„S dovolením, holky!“

Mia a Kim ustoupily stranou. Kimin tatínek nosil z auta do domu zavazadla a právě se kolem nich potácel pod dvěma náramně velikánskými kufry. „Zůstaneš u nás celý rok, zlatíčko?“ mrknul na Miu, kterou ta myšlenka zjevně vyděsila.

Kim se cítila hrozně. Ještě před chvílí si myslela, že Mia k nim na prázdniny přijela ráda. Najednou si ale vůbec nebyla jistá.

„Mňau, mňaaau!“

Kim pohlédla dolů. Nespokojené mňoukání se ozývalo od Miiných nohou z plastové přepravky pro domácí mazlíčky. Kim si jí předtím vůbec nevšimla.

„Klid, Bibi. Za chvilku půjdeš ven,“ řekla Mia.

Kim se sklonila a podívala se dovnitř. V hromadě načechraných chlupů krémové barvy rozeznala velké kulaté oči. „Co je to za kočku?“ zeptala se nadšeně.

„Čistokrevná perská,“ řekla Mia s pýchou. „Maminka a tatínek mi ji koupili, než odjeli na turné. Bibi stála spoustu peněz a na výstavách už vyhrála řadu medailí a pohárů. Její celé jméno zní Krásná paní z Bromfordu.“

„To je vážně dlouhé jméno. Ani se nedivím, že jí říkáte Bibi!“ řekla Kim.

Mia si dala ruce v bok. „Všechny čistokrevné kočky přece mají dlouhá jména. Copak to nevíš? Kde je teta Joan? Mám pro ni dopis od maminky.“

Mia popadla přepravku a pochodovala kolem Kim rovnou do domu.

Kim se zamračila a šla za ní dovnitř do kuchyně. Možná byla její sestřenice jen unavená, a proto působila rozladěně a mrzutě.

Mia seděla u stolu z borového dřeva a od paní Taylorové právě dostala sklenici pomerančového džusu.

„Díky, teto Joan. A taky moc děkuju, že jsem k vám mohla přijet a zůstat tady,“ řekla Mia sladce.

„Není zač, Mio,“ odpověděla paní Taylorová. „Kim se nemohla dočkat, až s tebou bude zase pohromadě. To víš, jako malé holčičky jste si byly velmi blízké.“

Mia se na Kim dlouze zadívala a ta měla chvilku pocit, že na její tváři zahlédla náznak úsměvu. Jenže zmizel dřív, než jí stihla úsměv oplatit.

„Mňau, mňau, mňaaau!“ Z přepravky se ozvalo další nesouhlasné mňoukání.

„Chudinka Bibi už má asi plné zuby toho věznění. Mám ji pustit, nebo to chceš udělat sama, Mio?“ zeptala se Kim nápomocně.

„Můžeš ji pustit, “ odpověděla Mia.

„Ahoj, holka. Klídek,“ řekla Kim vlídně a poklekla, aby mohla otevřít dvířka. Byla opravdu zvědavá, jak vypadá taková cenami ověnčená perská kočičí šampiónka.

Z přepravky pomalu vyšla načechraná velká kočka zlatavě krémové barvy. Bibi couvla k lednici a velkýma oranžovýma očima se rozhlížela po kuchyni. Měla malý plochý čumák a svraštělé čelo.

„Chceš se kamarádit?“ řekla Kim přátelským tónem a přitom prosebně sepjala ruce.

Bibi vycenila zuby a zlostně prskla. Najednou se rozběhla ke Kim.

„Auuuu!“ vykřikla Kim bolestí, když jí do nohy skrz džíny pronikly Bibiny ostré drápy. Zvedla se a snažila se všemožným vrtěním Bibi setřást. „Pomoc, Mio! Zavolej ji k sobě!“ křičela.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Kouzelné koťátko – Dvojitá pohroma.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.