Game Changers. What Leaders, Innovators, and Mavericks Do to Win at Life. GAME CHANGERS. Copyright © 2018 by Dave Asprey. All rights reserved. Design and layout ©2018 by Quarto Publishing plc. Published by arrangement with Harper Wave, an imprint of HarperCollins Publishers.

GAME CHANGERS: Co lídři, inovátoři a nezávislí lidé dělají, aby zvítězili

Copyright © ZONER software, a.s. E-kniha vyšla v roce 2021. Všechna práva vyhrazena. Tato kniha ani žádná její část nesmí být kopírována, rozmnožována či jinak šířena bez písemného souhlasu vydavatele.

Šéfredaktorka: Iva Šišperová. Odpovědný redaktor: Miroslav Kučera. Překlad: Mgr. Ondřej Doseděl. Obálka: Mgr. Petr Bernát. Tvorba e-knihy: Miroslav Kučera. Vydavatel: Zoner Press, ZONER software, a.s., Nové sady 18, 602 00 Brno, tel.: 532 190 883, email: knihy@zoner.cz, web: www.zonerpress.cz.

ZRE2009-MOBI. ISBN: 978-80-7413-443-2 (Mobi)
ZRE2009-EPUB. ISBN: 978-80-7413-442-5 (ePub)

GAME CHANGERS

Co lídři, inovátoři a nezávislí
lidé dělají, aby zvítězili

Dave Asprey

Věnováno Billu Harrisovi, jednomu
z nejšlechetnějších lidí a expertovi v oblasti
mentálního zdokonalování, kterého jsem
měl tu čest nazývat svým přítelem.
Zemřel v průběhu psaní této knihy.

Obsah

Úvod

Část I: Chytřejší

01: Nezaměřujte se na své slabé stránky, oslabuje vás to

02: Zvykněte si být chytřejší

03: Vylezte ze své hlavy, abyste do ní mohli nahlédnout

04: Zbavte se strachu

05: Dokonce i Batman má svou jeskyni

Část II: Rychlejší

06: Sex je také změněným stavem mysli

07: Objevte své noční zvíře

08: Nehoňte zajíce, hoďte po něm kamenem

09: Zpět dostanete to, co investujete

10: Sebevylepšování: budoucnost, která se odehrává právě teď

Část III: Šťastnější

11: Bohatství vás neudělá šťastnými, ale štěstí vás může udělat bohatými

12: Vaše komunita je vaše životní prostředí

13: Přednastavte si své naprogramování

14: Ušpiňte se na sluníčku

15: Přeprogramujte si mozek na vděčnost

Doslov

Poděkování

Poznámky

Úvod

Co by se stalo, kdybyste zasedli k rozhovoru, hezky jeden na jednoho, se 450 úspěšnými lidmi, kteří zásadním způsobem něco ovlivnili, každého z nich požádali, aby vám na základě vlastních zkušeností prozradil svá tajemství, jak fungovat lépe, a pak provedli statistickou analýzu jejich odpovědí a nějakým způsobem uspořádali tato zjištění?

V prvé řadě byste mohli ze získaných informací vytvořit slovní mapu, podobnou té, která je uvedena níže. Čím větší dané slovo je, tím častěji tito úspěšní lidé uvedli, že hraje nejdůležitější roli.

V uplynulých pěti letech jsem takové rozhovory vedl s lidmi, kteří výrazným způsobem vynikají ve svém oboru, a tato kniha je na těchto rozhovorech a jejich výsledcích založená.

Celé to začalo, když jsem spustil svůj podcast s názvem Bulletproof Radio („Neprůstřelné rádio“) s cílem dozvědět se něco od lidí, kteří jsou špičkami v tom, co dělají – a často šlo o oblasti, v nichž byli sami průkopníky. Postupem času se z něj stal oceňovaný podcast, jenž je na iTunes stabilně hodnocený jako jeden z nejlepších ve své kategorii a má zhruba 75 milionů stažení. Moje touha zpovídat tyto odborníky se původně zrodila z mé snahy dosáhnout osobního růstu. Za devatenáct let, co jdu po této cestě, jsem vyzkoušel snad všechno, co existuje, a utratil miliony dolarů. Zavedla mě do zařízení zaměřujících se na boj se stárnutím, neurovědeckých ordinací, odlehlých klášterů v Tibetu a Silicon Valley. Ve své obsedantní snaze objevit ty nejjednodušší a nejúčinnější věci, které by mě přiblížily k mému cíli být lepší ve všem, co dělám, jsem nenechal kámen na kameni.

Bylo zjevné, že jsem potřeboval pomoc.

A tak jsem si šel pro radu za nekonformními vědci, špičkovými sportovci, biochemiky a lékaři, co se nebáli inovací, byl jsem u šamanů, výživových poradců olympioniků, odborníků na meditaci, příslušníků námořních jednotek Navy SEALs, vůdčích osobností v oblasti osobního rozvoje, prostě u každého, kdo měl nějakou neobvyklou schopnost nebo znalosti, z nichž bych mohl těžit. Tito lidé mi změnili život. Díky zkombinování jejich moudrosti s mým vlastním výzkumem a nekonečnými experimenty prováděnými na sobě samém se mi konečně podařilo shodit pětačtyřicet kilo, která mě ničila celá desetiletí. Moje věčně přítomná mozková mlha se zvedla, a tudíž i moje IQ. Poprvé v životě jsem si na břiše vypěstoval onen pověstný pekáč buchet – a to až po čtyřicítce. Naučil jsem se soustředit. Odhodil jsem ten strach a hanbu a zlost, které jsem měl přímo před nosem (jen jsem to neviděl) a které mě zpomalovaly. Omládl jsem. Od píky jsem vybudoval firmu v hodnotě několika milionů dolarů a zároveň jsem psal dvě knihy, které se umístily na seznamu nejprodávanějších knih New York Times, a k tomu všemu byl milující a laskavý manžel a otec dvou malých dětí.

A tohle všechno jsem se naučil dělat, a přitom cvičil méně, než když jsem byl tlustý, spal jsem méně hodin, ale zato efektivněji, cpal se zeleninou politou tunami másla a poprvé v životě jsem si život užíval tak, jak mi bylo do té doby naprosto neznámé. Dosáhl jsem takové výkonnosti, o níž jsem vůbec netušil, že jsem jí schopen. A dělat velké a náročné věci najednou bylo snazší než dělat ty méně důležité věci, s nimiž jsem se kdysi tak potýkal.

Když jsem se vydal na cestu sebezdokonalování, už jsem měl rozjetou velmi úspěšnou kariéru. Doprovázelo ji však neskutečné úsilí a zoufalství, daleko větší, než jsem měl odvahu si připustit. Neměl jsem nejmenší zdání o tom, kolik prostoru pro sebezdokonalování mám, dokud jsem postupně nezačal zjišťovat, jaké to je být vysoce výkonný, tedy ve stavu, po němž jsem pojmenoval svoji společnost, Bulletproof (Neprůstřelný). Přesně to se stane, když převezmete kontrolu nad svojí biologickou stránkou a zdokonalíte svoje tělo i mysl tak, aby pracovaly v harmonii a pomáhaly vám fungovat a dosahovat cílů na daleko vyšší úrovni, než jakou byste očekávali. A bez toho, že byste vyhořeli, onemocněli nebo se chovali jako vystresovaný blb.

Dojít naplnění a uskutečnit to, co máte rádi, trvalo celou věčnost. Teď však, když víme, jak přeprogramovat mozek i tělo, je taková radikální změna dostupná každému z nás, a nové technologie nám dávají možnost vidět výsledky rychleji než kdy dříve. Je to zatraceně boží – tak boží, že jsem cítil povinnost podělit se o část toho, co jsem se dozvěděl.

V roce 2010 jsem začal psát blog s tím, že kdyby mi tyhle věci někdo řekl, když mi bylo šestnáct nebo dvacet, nebo třeba i třicet, ušetřilo by mi to léta úsilí, stovky nebo tisíce dolarů a spoustu zbytečné bolesti. Skutečně jsem věřil tomu, že kdyby si ho přečetlo třeba jen pět lidí a těch pět lidí by dosáhlo takových výsledků, jakých jsem dosáhl já, stálo by to za tu námahu. A věřím tomu pořád. Pravda je taková, že touha nabízet i jiným lidem nástroje, které změnily můj život, je hybnou silou stojící za celou mou společností, a obzvláště pak za podcastem Bulletproof Radio.

V průběhu této mise jsem měl jedinečnou příležitost vyzpovídat téměř pět set lidí, kteří svými objevy a inovacemi ovlivnili celé lidstvo, a našim hovorům naslouchaly statisíce posluchačů. Je možné, že jste některé z nich slyšeli i vy sami, třeba Jacka „Slepičí polévka pro duši“ Canfielda, Tima „čtyřhodinového“ Ferrisse, Adrianu „HuffPo“ Huffingtonovou a Johna „Muži jsou z Marsu“ Graye. Drtivá většina mých hostů však nejsou lidé, jejichž jména by byla všeobecně známá. Jsou jimi univerzitní výzkumníci, kteří razili cestu novým oborům, samorostlí a vlastní cestu vyznávající vědci, kteří ve svých laboratořích uskutečnili neuvěřitelné experimenty, inovátoři, kteří vytvořili nové obory v psychologii, lékaři, kteří vyléčili nevyléčitelné, spisovatelé, umělci a špičky mezi obchodníky, kteří přetavili tisíce hodin zkušeností do knih, které změnily náš způsob přemýšlení o tom, co to znamená být člověk.

Tito odborníci nejenže posouvají hranice oborů, v nichž působí, ale často je rozšiřují na samotnou hranu toho, co je vůbec možné. Jsou to game changers, lidé, kteří přepisují pravidla, posouvají hranice a pomáhají změnit svět pro nás ostatní. Přímo hovořit s takovým množstvím těchto tvůrců a zjišťovat, jaké jsou jejich myšlenky a objevy, je mimořádnou ctí. Jak si asi dokážete představit, je neskutečně uspokojivé strávit hodinu hovorem o životním díle některého z game changers. Skutečný poklad však lze nalézt až na samotném konci každého rozhovoru, když se zeptám, jak se mému hostovi podařilo dosáhnout takové výkonnosti, která mu umožnila být tak úspěšný. Otázkou totiž není, čeho dosáhli. Ani to, jak toho dosáhli, ale co byly ty nejdůležitější věci, které byly motorem jejich úspěchu.

Každému svému hostu jsem položil tutéž otázku: „Kdyby k vám zítra někdo přišel s tím, že chce jako člověk fungovat lépe, jaké tři nejdůležitější rady byste mu na základě vaší vlastní životní zkušenosti dali?“ Tu otázku jsem tak koncipoval zcela záměrně: ptal jsem se na výkon člověka, a ne na samotný „výkon“, protože my všichni jsme lidé, lidé s různými cíli a definicemi toho, co je úspěch. Můžete fungovat lépe jako rodič, jako umělec, jako učitel, jako člověk používající svou hlavu, jako milenec, jako vědec, jako kamarád nebo jako podnikatel. A chtěl jsem vědět, co je podle těchto odborníků tím nejdůležitějším na základě jejich vlastní životní zkušenosti, ne ve vztahu k oblasti, v níž působí. Neměl jsem žádnou představu o tom, co čekat.

Říct, že jejich odpovědi byly osvícené, by bylo zdaleka slabé označení. Ano, některé byly šokující. Jiné zase předvídatelné. Skutečná hodnota však přišla poté, co jsem nashromáždil dostatečně rozsáhlý soubor odpovědí (více než 450 rozhovorů), abych mohl provést statistickou analýzu. Ono je koneckonců snadné zeptat se jednoho úspěšného člověka, co vlastně dělá, a to potom napodobit. Ale pravděpodobnost, že by nástroj nebo trik, který si oblíbil jeden člověk, fungoval právě pro vás, není příliš vysoká, protože tou osobou nejste. Máte jinou DNA. Vyrůstali jste v jiné rodině. Vaše problémy jsou jiné. Vaše silné stránky nejsou stejné. Když jsem se však zeptal stovek významných osob, co nejvíce hrálo roli v jejich úspěchu, získal jsem neskutečné množství údajů a všiml jsem si, že z nich vystupují určité vzorce. Při statistické analýze tyto vzorce odkrývají cestu, která nabízí výrazně vyšší šanci, že získáte to, o co usilujete. Moje analýza odhalila, že většina rad spadala do jedné ze tří kategorií: věci, díky nimž jste chytřejší, to, díky čemu jste rychlejší, a potom věci, díky kterým jste šťastnější. Tito inovátoři dokázali podpořit svůj úspěch, protože zároveň upřednostnili růst svých schopností.

Ale to, co tito výjimeční lidé neřekli, bylo stejně objevné, jako to, co řekli. Jejich odpovědi byly daleko více soustředěné na to, co jim umožnilo nějak smysluplně přispět světu, než na to, co jim třeba pomohlo dosáhnout úspěchu, jak ho zpravidla definujeme. Mými hosty byli opěvovaní byznysmeni, podnikatelé a ředitelé firem, ani jeden z nich však jako klíč ke svému úspěchu nezmínil peníze, moc nebo fyzickou přitažlivost. Ale přitom tyto tři věci jsou tím, čeho se většina z nás snaží celý život dosáhnout. Ale co z toho?

Pokud jste četli moji knížku Bystrohlaví, pak víte, že naše neurony jsou tvořeny energii produkujícími organelami zvanými mitochondrie. Mitochondrie jsou jedinečné v tom, že na rozdíl od ostatních organel se vyvinuly z prastarých bakterií a počítají se na miliardy. Naše mitochondrie jsou primitivní. Jejich účel je jednoduchý: udržet vás naživu, abyste se mohli rozmnožit. Z toho důvodu se zmocní vašeho nervového systému, aby vás udržovaly nevědomě zaměřené na tři druhy chování, jež jsou společné všem formám života, inteligentním či nikoliv. Říkejme jim „tři S“: strach (utéct před děsivými věcmi, schovat se před nimi nebo s nimi bojovat pro případ, že by byly hrozbou pro naše přežití), strava (nacpat do sebe vše, na co vám padne zrak, abyste neumřeli hlady a mohli rychle zajistit to první S) a... to třetí slovo je „sex“, tedy činnost zvyšující počet jedinců téhož živočišného druhu.

Konec konců tygr vás sežere, než byste řekli švec. Nedostatek jídla vás zabije za měsíc či dva. A nulová reprodukce zajistí vyhynutí druhu během jedné generace. Naše mitochondrie jsou u kormidla našeho neurologického řídicího panelu: právě ony mohou za to, že vzdáte nějakou výzvu, že se přejídáte a že trávíte příliš mnoho času snahou získat si pozornost a obdiv ostatních. Jsme naprogramovaní automaticky věnovat pozornost těmto potřebám ještě předtím, než máme možnost se zastavit a rozmyslet si, co nám skutečně přináší úspěch nebo štěstí. Jsou to mitochondrie, kdo vás bude systematicky a neúnavně odvádět z vaší cesty, pokud je nebudete mít pod kontrolou.

Když si to tak vezmete, je vlastně docela smutné, že naše klasická definice úspěchu vyjadřuje tyto tři druhy chování bakterií. Moc nám zaručuje jakousi míru bezpečí, takže nemusíme utíkat před nějakými děsivými věcmi, ani s nimi bojovat. Peníze nám dají jistotu, že budeme mít vždy co jíst. A fyzická přitažlivost znamená vyšší pravděpodobnost, že přilákáme nějakého partnera, abychom s ním mohli mít potomky.

Moc, prachy a sex. Na rozkaz našich mitochondrií stráví většina z nás celý život tím, že usiluje o tyto tři věci. Coby relativně hloupá titěrná forma života je jedna mitochondrie příliš malá na to, aby měla mozek, přesto se těmito třemi pravidly řídí více než milionkrát za sekundu. A když se jimi řídí kvadrilion mitochondrií najednou, vytvoří se komplexní systém s vlastním vědomím. Lidé tomuto vědomí dávali různé názvy. Ten, který budete znát asi nejvíce, je ego. Říkám tím, že vaše ego je ve skutečnosti biologický fenomén, jenž je založen na hluboko v nás zakódovaných instinktech zaměřených na uchování vašeho masa naživu dost dlouho na to, aby se mohlo rozmnožit. Jak smutné! Dobrá zpráva však je, že tyto mitochondrie rovněž ovládají všechny vaše vyšší myšlenky a vše, do čeho se pustíte, abyste byli úspěšnější. Jsou hloupé, ale užitečné.

Lidé, kterým se podařilo dosáhnout něčeho velkého, se nezaměřují na cíle živené egem či mitochondriemi, ale ovládají tu energii, kterou jim jejich mitochondrie dávají. Těmto lidem se podařilo přesáhnout svoje základní instinkty a spoutat je, aby do toho, co dělají, mohli dát vše a mohli se zaměřovat na to, aby sami pro sebe a také pro ostatní dosáhli významných změn. A právě v tom spočívá původ skutečného štěstí a naplnění (a také úspěchu).

Já sám jsem si tuto životní změnu prožil v důsledku cesty k mému Neprůstřelnému já. Coby mladý, ve skrytu duše bojácný, ale zároveň inteligentní a úspěšný tlouštík jsem strávil bojem s těmito instinkty celé dlouhé roky: dřel jsem, abych vydělával peníze, usiloval o moc, abych se cítil v bezpečí, vyhledával sex, bojoval se svou hmotností a upřímně řečeno byl naštvaný a nešťastný. Pomocí mnoha technik uvedených v této knize se mi konečně podařilo přestat mrhat energií na tyto mitochondriální příkazy a začal jsem ji vynakládat na věci, které byly skutečně důležité. A zjistil jsem, že když se vám to podaří, úspěch přichází sám od sebe jako vedlejší produkt toho, že jste odložili své ego a vydali se za skutečným smyslem vašeho života.

Smysl života má každý jiný. Tato kniha vám nepoví, co máte dělat. Jejím účelem je spíše poskytnout vám jakési vodítko k tomu, abyste si stanovili vlastní priority a poté využívali technik, jež vám značně efektivně pomohou být ještě lepší v tom, co máte rádi. Tento sled operací je důležitý. Pokud se budete snažit nástroje a techniky využívat dříve, než si stanovíte priority, bude to špatně. Začnete-li však studovat priority, jaké mají game changers, určíte si své vlastní priority a poté si vyberete z nabídky možností uvedených v celé této knize, pomůže vám to dosáhnout největších změn v nejdůležitějších oblastech.

A aby to bylo jednodušší, jsou tyto možnosti rozděleny do zákonů, které jsou hutným a obsažným koncentrátem těch nejdůležitějších rad od mých úspěšných hostů. Kromě tohoto extraktu zde také najdete pár věcí, které si můžete vyzkoušet, pakliže s vámi budou souznít. Tento styl a struktura jsou inspirované knihou 48 zákonů moci od Roberta Greena, jednoho z těch význačných lidí, které jsem zpovídal, jehož knihy významně ovlivnily miliony lidí, mě nevyjímaje. Tyto zákony spadají do tří hlavních kategorií, což jsou oblasti, na které je třeba se soustředit, pokud chcete přesáhnout své hranice a naučit se mít rádi svůj život a přitom dosahovat maxima: stát se chytřejším, rychlejším a šťastnějším.

Jako první přichází na řadu chytřejší, protože vše ostatní je snazší, jede-li váš mozek na plné obrátky. Ještě před pouhými deseti lety měla většina lidí za to, že člověk už reálně nemůže být chytřejší. Kdybyste tehdy hovořili o nootropikách neboli „chytrých drogách“ nebo zdokonalování paměti, lidé by si ťukali na čelo, že jste se pomátli na rozumu. Věřte mi, vím, o čem mluvím. Když jsem se na svém účtu na LinkedIn zmínil o tom, že už od roku 2000 využívám chytrých drog, lidé se mi prakticky vysmáli. Ovšem časy se mění a hovořit o užívání mikrodávek LSD za účelem zlepšení kognitivních funkcí je dnes už skoro běžné. Bez ohledu na to, zdali se rozhodnete pustit se do experimentů s farmaky nebo zdokonalit svou mysl tím, že se naučíte vizualizační techniky, je naprosto v pořádku maximalizovat funkčnost svého mozku, abyste mohli fungovat na co nejvyšší výkon. Tím totiž uvolníte energii, abyste mohli dělat jiné věci, na kterých vám záleží. Tato část knihy vám ukáže jak.

Následuje rychlejší, což je cíl, o jehož dosažení se člověk snažil odnepaměti. Pokud jste před stovkami tisíc let dokázali zapálit oheň ve vaší jeskyni rychleji, vyhráli jste, protože jste přežili, a od té doby neustále pracujeme na tom, abychom byli rychlejší a rychlejší. Zákony sepsané v této části knihy vám pomohou dosáhnout toho, že vaše tělo bude efektivnější, abyste měli co nejvíce mentální i fyzické energie na věci, které chcete dělat. Je obtížné něco zásadním způsobem měnit, pokud jste pomalí a slabí; ovšem pokud prostřednictvím dostupných nástrojů maximalizujete to, čeho jste fyzicky schopni, zvládnete víc, než jste si kdy dokázali představit.

Šťastnější budete až poté, co získáte kontrolu nad svou myslí a tělem, a proto část pojednávající o štěstí přijde jako poslední. Dozvídat se, kolik game changers mělo nějaké metody, jež jim pomáhaly být vnímavější, soustředění a nohama na zemi, a jak tyto metody vedly k většímu štěstí, bylo úžasné. Velké množství z nich hovořilo o tom, že najít klid a mír jim pomáhala meditace a dechové techniky. Tuhle odpověď jsem z nich při rozhovorech nijak nepáčil – šlo o věci, které skutečně praktikovali.

Nezapomínejte, že moji hosté mohli na moji otázku odpovědět prakticky jakkoliv. Jedna osoba mi řekla, že jednou z nejdůležitějších věcí jsou kávové klystýry. (Injekce kávy do konečníku a tlustého střeva řitním otvorem, pozn. red.) Nicméně drtivá většina uvedla, že nalézt skutečné štěstí jim pomohl některý z těchto pradávných postupů. Nepochybuji o tom, že tyto postupy rovněž hrály velkou roli v tom, že se tito game changers stali tak úspěšnými. Lidé, kteří jsou hybateli význačných změn, upřednostňují svou vlastní pohodu a štěstí, protože vědí, že v konečném důsledku nezáleží na tom, jak rychlí nebo chytří jste; pokud jste nešťastní, zůstanete uvězněni v průměrnosti. A právě to je důvodem, proč tak velkou roli v této knize hraje štěstí. Všechny části a všechny zákony zmíněné v této knize jsou samozřejmě vzájemně propojené. Pokud uděláte něco, abyste se stali třeba rychlejšími, rovněž získáte více energie na to, abyste se mohli soustředit na svoji práci, a také budete šťastnější, protože když je člověk rychlejší, život není takový boj. A stejně tak platí, že pokud budete provádět dechová cvičení, jež zvyšují množství kyslíku dodávané vašemu mozku a svalům, z fyzického i mentálního stresu se zotavíte rychleji. Tím změníte způsob, jakým vnímáte svět, a budete tak šťastnější.

Jakmile pak změníte prostředí ve vás samotných i ve vašem okolí, v konečném důsledku získáte kontrolu nad biologickými procesy ve vašem těle a nebudou vámi zmítat základní instinkty. Vaše biologie je vším – vaším tělem, myslí, ba dokonce i duší. To je základní definicí biohackingu a ukazuje se, že profesoři, vědci a buddhističtí mniši se mu věnovali dávno předtím, než jsem tento termín definoval a postavil na něm hnutí.

Abyste se stali tím nejlepším člověkem, jakým můžete, je na vás, abyste své prostředí navrhli tak, abyste v něm měli vše pod kontrolou. Tato kniha vám nabídne celkem šestačtyřicet „zákonů“ zaměřených na to, kde začít, které vám změní život. Každý rozhovor, který s někým vedu, si vyžádá osm hodin přípravy. Když to vynásobíte 450 rozhovory koncentrovanými do zákonů v této knize, výsledkem je 3 600 hodin studia nebo celé dva roky práce na plný úvazek.

Kéž bych měl informace obsažené v této knize (a byl dost moudrý na to, abych je bral v potaz) před dvaceti roky, když jsem byl nešťastný, tlustý a pomalý a život byl neustálý boj, protože jsem se honil za nesprávnými věcmi, a divil se, že nejsem šťastný, jakmile jsem jich dosáhl. Ušetřilo by mi to stovky tisíc dolarů a promrhaného úsilí. Přesto jsem vděčný za každou těžkost, kterou jsem musel překonat, protože jinak bych vám nemohl předávat to, co jsem se na té cestě naučil.

Nyní máte příležitost tuhle laskavost poslat dál. Moudrost na stránkách této knihy představuje desítky tisíc hodin studia, experimentů a výsledků. Jde o věci, které se ve škole nedozvíte; jsou to skutečná tajemství od lidí, kteří uspěli v oblastech, v nichž se stali mistry. Jak odlišný by byl váš život, kdybyste byli jen malinko chytřejší, rychlejší a šťastnější? Získali byste moc změnit nejen svůj vlastní život, ale pomohli byste i zbytku lidstva. Čím více bude nás, kteří to tak praktikují, tím více budeme schopni nově definovat, co to vlastně znamená být člověkem. Zvu vás, abyste se ke mně přidali na této cestě k totální přeměně.

ČÁST I:

CHYTŘEJŠÍ

Kapitola 1:

Nezaměřujte se na své slabé
stránky, oslabuje vás to

Když se zamyslíte nad pojmem energie ve vztahu k vašim biologickým procesům, nejspíš ji budete vnímat jako palivo, které využíváte při fyzické aktivitě. Vaše nohy spotřebovávají energii, abyste mohli běžet, vaše ruce spotřebovávají energii, abyste mohli zvedat břemena. Možná vás to překvapí, ale je to mozek, který využívá více energie na kilogram než jakákoliv jiná část vašeho těla. Mozek vyžaduje spoustu energie, abyste mohli myslet, soustředit se, rozhodovat se a obecně skvěle zvládat všechno, co se rozhodnete podniknout.

Z výzkumů, které jsem prováděl pro moji předchozí knihu Bystrohlaví, jsem zjistil, že existuje celá řada způsobů, jak zvýšit zásobení mozku energií. Ale zdaleka nejjednodušší je prostě přestat mrhat energií vašeho mozku, kterou už máte, abyste její větší množství mohli vyhradit na věci, které jsou pro vás nejdůležitější. V konečném důsledku se tak dostáváme k určování priorit, k zaměřování energie mozku na zásadní věci, které máte rádi, a eliminaci věcí, které vás vysávají, ať už je to cokoliv. Jinak řečeno: k odstranění všeho, co vás oslabuje, a přidání toho, co vás posiluje. Některé z těchto věcí jsou biologické, ale spousta z nich je založena na vašich volbách nebo přesvědčeních, ať už jsou vědomé či nevědomé.

Může se to zdát zjevné, ale existuje důvod, proč více než stovka velice úspěšných a výkonných lidí zmiňuje stanovování priorit v tom, co dělají, a zaměření se na své silné stránky jako dva z nejmocnějších nástrojů, které přináší úspěch. Zákony, které jsou zmíněny dále v této kapitole, stojí na myšlence zachování energie mozku a maximalizaci produktivity. Začlenění těchto principů do mého života způsobilo obrovskou změnu a je zjevné, že totéž se přihodilo mnoha dalším lidem, kteří jsou na špici svého oboru. Když se zaměříte na své silné stránky a přestanete mrhat energií na nedůležité věci, můžete strávit daleko více času děláním toho, co vám přináší radost, a dávat světu něco, co má smysl.

Zákon č. 1:
Využívejte moc slůvka NE

Každý den máte 24 hodin. Můžete se rozhodnout, že tyto hodiny strávíte vytvářením něčeho, na čem vám opravdu záleží, řešením bezvýznamných záležitostí nebo lopotným prokazováním vlastní hodnoty tím, že budete dělat věci, které jsou pro vás nejtěžší. Osvojte si umění dělat věci, na kterých nejvíce záleží – věci, které vytváří energii, vzbuzují vášeň a přináší vysokou kvalitu života při vynaložení co nejmenšího množství energie. Říkejte „ne“ častěji. Dělejte méně rozhodnutí, abyste měli více síly pro vlastní záměry.

Stewart Friedman byl mým profesorem na Wharton School of Business na Pensylvánské univerzitě dávno před tím, než jsem s ním zasedl k rozhovoru. Právě on otřásl celým mým světem, když mi ukázal, že svoji energii vynakládám na nesprávných místech. Stewart, kromě toho, že je profesorem zabývajícím se problematikou vedení lidí, byl také jedním ze sta vysoce postavených manažerů ve Ford Motor Company odpovědných za rozvoj vedení ve firmě. Je tvůrcem programu s názvem Total Leadership, který rozvíjí dovednosti špičkových manažerů tím, že je učí, jak nalézt rovnováhu mezi prací a životem, protože prokázal, že vedoucí pracovníci, kteří nedokážou vyvážit tyto dva aspekty, jsou mizernými vedoucími. Magazín Working Mother označil Friedmana za jednoho z pětadvaceti nejvlivnějších lidí v Americe, kteří přinesli lepší život pracujícím rodičům. Jeho široce citované publikace a mezinárodně uznávaná odbornost byly důvodem, proč ho organizace Thinkers50 vybrala jako jednoho z 50 nejvýznamnějších myslitelů světa v oblasti vedení a managementu. Není pochyb o tom, že Friedman svým učením a také knihou Leading the Life You Want: Skills for Integrating Work and Life způsobil převrat v tom, jak každý den pracují a žijí desítky tisíc lidí včetně mě samotného.

Během našeho rozhovoru mi Stewart popsal, že když studoval životy úspěšných lidí, zjistil, že bez ohledu na jejich vysoký výkon bylo u všech patrné, jakou důležitost přikládají jednomu klíčovému konceptu: byli si vědomi toho, co je pro ně nejdůležitější, a v tomto ohledu byli k sobě naprosto upřímní. Je to jednoduchý koncept, ale jeho praktická realizace je mnohdy velice obtížná. Stewart říká, že v každodenním životním shonu si většina z nás nenajde chvíli, abychom se sami sebe zeptali, za čím si opravdu stojíme. To znesnadňuje přijímání rozhodnutí, která by byla v souladu s našimi vlastními cíli. Pokud víme, co je pro nás důležité, naše rozhodování bude jasné a přímočaré a umožní nám udělat velmi důležitou věc: říct „ne“ mnoha záležitostem (možná i většině z nich) a soustředit vlastní energii a pozornost výhradně na věci, které jsou pro nás nejdůležitější.

Pokud chcete mít jasno v tom, jaké jsou vaše hodnoty, Stewart doporučuje, abyste si představili rok 2041, dvacet let od chvíle, kdy nejspíš čtete tuto knihu. Jak bude v roce 2041 vypadat den ve vašem životě? S kým budete? Co budete dělat? Jaký dopad bude mít vaše existence? Zapište si všechno, co vás napadne. Mějte ale na paměti, že nevytváříte nějaký závazek nebo akční plán – vytváříte podmanivý obrázek dosažitelné budoucnosti, který poslouží jako pohled na skutečné hodnoty, které vyznáváte. Jakmile budete mít tyto informace, bude snadné se rozhodnout, do čeho vložit vlastní energii místo toho, abyste dovolili ostatním určit vaše priority za vás nebo se nechali rozptýlit dřinou.

Stewart říká, že jakmile budete vědět, co je pro vás to nejdůležitější, druhý krok spočívá ve zjištění, kdo je pro vás nejdůležitější. Nalezení odpovědi na tuto otázku bude těžké pro každého z nás, ale Stew navrhuje, aby si skuteční lídři udělali nějaký čas a zeptali se sami sebe: „Kdo je pro mě důležitý, co tento člověk ode mě chce a co chci já od něj?“ Přemýšlejte o lidech ve vašem životě, kteří zásadním způsobem zformovali váš názor na svět. Tito lidé by totiž neměli na vašem seznamu chybět.

Čas strávený se Stewartem Friedmanem mi dal hodně. Díky němu jsem si uvědomil několik ne moc příjemných věcí ohledně toho, kde a jak vynakládám svoji energii. Uvědomil jsem si, že jednou z mých základních hodnot je neustálé sebezdokonalování, ale kvůli soustředění na svou vlastní kariéru jsem na to nebral moc zřetel. Rozhodl jsem se udělat každý den něco, co mě nějakým způsobem zdokonalí. Tento malý závazek mi pomáhá vynakládat energii a čas rozumně a soustředit se na to, jak neustále růst a dávat si nové a nové výzvy.

Abych v tom mohl být ještě lepší, vyhledal jsem jednoho člověka, pro kterého je sebezdokonalování celý život. Tony Stubblebine. Tonyho cílem je učinit z koučování nejrychlejší cestu k sebezdokonalení v každé myslitelné oblasti, obchodem počínaje a vzděláváním či posilováním konče. Tony je výkonným ředitelem a zakladatelem společnosti Coach.me, která stojí na myšlence, že pozitivní posílení a podpora ze strany komunity společně pomáhají lidem v dosahování cílů, které si stanovili.

Tony si každý den nastaví tzv. „rozhodovací rozpočet“. Povolí si určitý počet rozhodnutí, bez ohledu na to, zdali jsou malá nebo velká, která následně během celého dne „utrácí“. Kroky, které podnikne ráno, do značné míry ovlivní, jak efektivně stráví zbytek dne. Pokud zrána promarní spoustu rozhodnutí, bude se muset po celý zbytek dne vyhýbat i jednoduchým rozhodnutím, aby nepřekročil stanovený denní počet rozhodnutí.

Takhle to ale s ním nebylo vždy. Předtím, když vstal, ihned se sápal po telefonu a kontroloval své účty na sociálních médiích. Zní to povědomě? Od chvíle, kdy se mu ráno ozval budík, měl hlavu plnou věcí, u kterých cítil, že musí něco udělat, a lidí, kterým musí odpovědět. Každý další krok vyžadoval, aby Tony udělal nějaké rozhodnutí. Na který e-mail by měl odpovědět jako první? Měl by po jeho přečtení odepsat, že souhlasí? Měl by „olajkovat“ něčí příspěvek na sociální síti? Měl by se podívat na odkaz, který mu poslal kamarád? Zjistil, že tato rozhodnutí vyčerpala jeho rozhodovací rozpočet dávno před tím, než se vůbec pustil do opravdu důležitých úkolů, které chtěl ten den zvládnout.

Po nějakém čase Tony zjistil, že v jeho pozici výkonného ředitele (CEO) jsou to právě rozhodovací návyky, které patří mezi ty nejdůležitější každodenní návyky, zejména pokud jde o to, na které příležitosti kývne a které pošle k ledu. A protože se svým rozhodovacím rozpočtem začal plýtvat už brzy ráno po probuzení, vnitřně cítil, že není schopen přijímat taková rozhodnutí, která by byla nejlepší pro jeho firmu.

Jakmile si to uvědomil, nastavil si pro sebe zdravější rozhodovací návyky a začal do nového dne vstupovat s čistou myslí. Když vstal, nejprve chvíli meditoval a pak se pustil do vytváření seznamu s úkoly, které by měl udělat. Pokud bylo potřeba v tomto seznamu stanovit nějaké priority, zeptal se sám sebe, které z uvedených úkolů mají potenciál významným způsobem změnit výsledek jeho konání. Po nějaké době každodenního dodržování tohoto zvyku si uvědomil, že spousta věcí z tohoto seznamu skutečně nepatřila mezi kritické záležitosti.

Čím byly Tonymu jasnější jeho priority a věci, jež skutečně mohly zajistit posun správným směrem, tím více byl schopen přijímat rychlá, ale poučená rozhodnutí. Nakonec si jasně uvědomil, co je pro něj a jeho společnost důležité, takže když se vyskytla nějaká nová příležitost, bylo pro něj snadné říci ano, nebo ne, aniž by musel dlouze přemýšlet nad odpovědí nebo ztrácet čas rozhodováním. Pokud daná příležitost neměla šanci změnit výsledek, obvyklou odpovědí bylo automatické ne.

To ovšem není vždy jednoduché, a proto je dobré využít služeb kouče, který vám pomůže zjistit, které návyky vás brzdí. Já jsem si najal Jeffa Spencera, který si vydobyl ostruhy jako hlavní výkonnostní kouč ve špičkových cyklistických týmech Tour de France – včetně těch vítězných. Zde působil nepřetržitě devět let, než se začal věnovat koučování podnikatelů. Dobrý kouč vám pomůže zjistit, kde ve svém životě mrháte energií, aniž byste něco takového tušili, předvídat, kde jí budete vzhledem k budoucímu vývoji mrhat i nadále, a přispět k tomu, abyste to změnili. Jeff měl na mě nakonec takový dopad, že jsem s ním udělal rozhovor na Bulletproof Radio.

Tonyho řešení spočívající ve vytvoření rozhodovacího rozpočtu odráží zjištění jedné z mých nejoblíbenějších studií. V roce 2010 vědci v Izraeli provedli studii zaměřenou na rozhodování soudců, zdali odsouzeným zločincům udělit podmínečné propuštění či nikoliv.[1] Poté, co v průběhu deseti měsíců prozkoumali více než tisícovku soudních líčení týkajících se podmínečného propuštění, odhalili fascinující a velmi silnou souvislost mezi verdikty a denní dobou, kdy byly vyneseny. Pokud se soudní jednání konalo zrána, soudci v 65 % případů vydali příznivé rozhodnutí, tedy podmínečné propuštění. Ovšem s postupem času se pravděpodobnost příznivého rozhodnutí neustále snižovala až na nulu s tím, že těsně po obědě viditelně vyskočila zpět na 65 %. Tento trend byl konzistentní napříč různými faktory, jako byl například druh spáchaného zločinu, vzdělání odsouzeného nebo jeho chování během pobytu ve vězení.

Co se tedy dělo s těmito soudci? Ukázalo se, že rozhodování o tom, zdali mají zločinci odejít z vězení na podmínku či nikoliv, spotřebovávalo jejich rozhodovací rozpočet, také známý jako síla vůle. Síla vůle se jeví jako abstraktní koncept. Někteří jí mají hodně, jiní naopak málo, že? Chyba lávky! Pravda je taková, že síla vůle je jako sval: můžete jej trénovat, aby byl silnější, a unaví se, když funguje příliš dlouho. A když je vaše síla vůle unaveným svalem, začnete dělat špatná rozhodnutí – aniž byste to zpozorovali.

Myšlenka síly vůle coby svalu částečně vychází z našeho porozumění funkci přední cingulární kůry (anterior cingulate cortex, ACC), malé části mozku ve tvaru písmene C, která se nachází u spánku. Vědci se domnívají, že přední cingulární kůra je místo, kde se nachází naše síla vůle. Představte si ACC jako bankovní účet na energii. Když se ráno probudíte, překypuje energií, ale pokaždé, když uděláte nějaké rozhodnutí nebo vyvinete mentální úsilí, negativně se to na něm projeví. Vždy, když se ráno rozhodujete, co si vezmete na sebe nebo co si dáte ke snídani, z něj odčerpáte trochu energie. Náročnější rozhodnutí, jako je například to, který zločinec bude propuštěn na podmínku, vyprázdní tento energetický účet o něco rychleji. Pokud svůj energetický bankovní účet přečerpáte triviálními rozhodnutími, vaše přední cingulární kůra přestane reagovat správně a vám dojde síla vůle. V tomto okamžiku začnete dělat špatná rozhodnutí.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy GAME CHANGERS.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.