Další autorovy knihy

Arms, Armour & the Tactics of Warfare (řada Book of Samurai, 2. kniha)

Book of Ninja: The First Complete Translation of the Bansenshukai

Fundamental Samurai Teachings (řada Book of Samurai, 1. kniha)

Iga and Koka Ninja Skills: The Secret Shinobi Scrolls of Chikamatsu Shigenori

In Search of the Ninja: The Historical Truth of Ninjutsu

Modern Ninja Warfare: Tactics and Methods for the Modern Warrior

Ninja Skills: The Authentic Ninja Training Manual

Tradiční Japonsko: Tajemství ze samurajských břehů

Samurai and Ninja: The Real Story Behind the Japanese Warrior Myth That Shatters the Bushido Mystique

Samurai War Stories

Secrets of the Ninja: The Shinobi Teachings of Hattori Hanzo

The Dark Side of Japan: Ancient Black Magic, Folklore, Ritual

The Illustrated Guide to Viking Martial Arts

The Lost Samurai School: Secrets of Mubyoshi Ryu

The Lost Warfare of India: An Illustrated Guide

The Secret Traditions of the Shinobi: Hattori Hanzo’s Shinobi Hiden and Other Ninja Scrolls

The Ultimate Art of War: A Step-by-Step Illustrated Guide to the Teachings of Sun Tzu

True Path of the Ninja: The Definitive Translation of the Shoninki

How to Be a Modern Samurai

Copyright © 2020 by Anthony Cummins

Translation © Tomáš Piňos, 2021

ISBN 978-80-242-7423-2

Tato kniha je věnována všem studentům samurajské školy Natori-Rjú, někdejším, současným i budoucím.

Budujte svoji cestu.

„Když dnes odložíte velký počin s tím, že zítra podáte vynikající výkon, zjistíte, že na vás čeká stáří.“

Rokurozaemon

PRASTARÁ CESTA SAMURAJE

Věříte-li, že život a čas, který strávíme na Zemi, mají nějaký smysl, pak víte, že existují správné a špatné cesty, kterými se můžete v životě ubírat – a že je nezbytné, abyste si zvolili svoji cestu. Starověcí Japonci si uvědomovali, že existuje mnoho cest k osvícení: Cesta umělce, Cesta učitele, Cesta žáka, Cesta mnicha. Tato kniha je návodem, jak absolvovat Cestu samuraje. Nabízí autentické postupy a cvičení, kterými se stovky let řídili japonští samurajové a díky kterým byli mocnější než všichni ostatní.

Cesta samuraje – známá také jako Cesta bojovníka – není snadná. Je klidná a ctnostná, vyžaduje naprosté odhodlání a skálopevnou vůli. Někdy to může být extrémní výzva, maximálně testující vaši duševní sílu. Na skutečné poutníky, kteří se vydají touto cestou, nicméně čekají ohromné odměny. Cesta samuraje vás vyzbrojí vášnivým odhodláním a naprostou sebekontrolou. Stanete se nejlepší verzi svého já. Budete mistry ve svém umění a stanete se vůdci oddaných následovníků. Tato cesta kromě toho otevře skryté hlubiny vaší kultury, tradic a spirituality. Vaše prožívání života bude hlubší a dospějete k nepředstavitelným poznáním.

Vím to všechno, protože se touto cestou ubírám. Je to pravda mého života a moje vlastní cesta.

Učení, popsané v této knize, pramení výhradně z historického výzkumu a základních důkazů – týká se toho, co samurajové opravdu dělali. Kdyby japonský samuraj z prastarých válečných dob prostoupil oponou času, zahnal by naši moderní parodii samuraje na útěk.

Přečtěte si tuto knihu a rozhodněte se, jestli je Cesta bojovníka pro vás. Možná nakonec dospějete k tomu, že je pro vás vhodnější jiná cesta, měli byste ale porozumět této cestě předtím, než ji odmítnete. A je-li tato cesta pro vás a rozhodnete-li se, že se na ni vydáte, začnete procházet branou, která vlastně žádnou branou není. Nečekají vás žádné bariéry, vyjma těch, které vzniknou kvůli nedostatku vašeho odhodlání.

Přeji vám mnoho štěstí.

Antony Cummins,

Wales, březen 2020

ÚVOD

NALEZENÍ CESTY

„U lidských bytostí se nikdy nemůže stát, že by cesta neexistovala. Řádnou cestou pro člověka je: džin 仁 – lidskost, gi 義 – spravedlnost, rei 礼 – zdvořilost, či 智 – moudrost a šin 信 – věrnost.“

The Book of Samurai (Kniha samuraje)

Jedno staré podobenství vysvětluje proces osvícení. Přirovnává světovou populaci k mase lidí, kteří se motají na dně hluboké, temné propasti, neustále bloumají temnotou, netuší, kam směřují, a do jisté míry jsou spokojení se svou existencí. Nad nimi září vzdálené, drobounké světlo v temnotě.

Po stranách propasti jsou umístěny vysoké a úzké žebříky, směřující k onomu záblesku světla. Čas od času narazí některý člověk do žebříku a zkoumá ho rukama, nejprve netuší, co to je, postupně si ale uvědomí, že to je žebřík nabízející únik z oné nicoty, ačkoli je tento stav zdánlivě blažený. Jedinec šplhá vzhůru, sám postupuje temnotou, pryč od tepla ostatních, a snaží se dostat ke světlu.

Když si toto podobenství vyložíme, dojdeme k tomu, že temnota propasti představuje spokojenou nevědomost existence bez skutečného smyslu – každodenní dřinu, návštěvy lékařů, práci, chození do hospody, pikniky a hry. Lidé si nejsou vědomi, jaké úsilí je nutné, aby unikli ze svého pachtění. Světlo ve výšinách symbolizuje osvícení, konečný cíl každé lidské bytosti, který se ovšem vymyká našemu současnému chápání. Po žebříku můžeme vyšplhat z ubíjející všednosti do duchovních výšin.

Když ale poprvé vystoupíme na tento žebřík, objeví se obtíže, protože to znamená, že jsme povstali ze stability nevědomosti, máme ale pořád daleko k naplnění svého cíle. Absolvujeme svízelné šplhání do neznámého prostoru, toužebně se ohlížíme zpět, a současně hledíme kupředu s nadějí. Jde o to, že se ubíráme cestou a je to pro nás velmi obtížný úkol: mnozí z nás spadnou z první příčky a vrátí se do bezpečí všednosti, a jen někteří podniknou další krok a zahájí dlouhý výstup.

Podle tohoto podobenství existuje mnoho žebříků, z nichž každý představuje jinou Cestu: Cestu učitele, Cestu umělce, Cestu žáka a Cestu dobročinnosti. Tato kniha je o Cestě samuraje – tedy o Cestě bojovníka.

„Ta Cesta je tak rozsáhlá, že zahrnuje všechno na tomto světě, ať už je to pohyb, dýchání, řeč, psané slovo, dovnitř a ven, jídlo a pití, začátek a konec...“

Kniha samuraje

Ať už jde o cokoli, všechny „cesty“ jsou založené na učeních, která nám mají pomoci zformovat konkrétní mentální postoj a díky kterým získáme určitou sadu dovedností a vodítek pro progresivní způsob života. Jsou to metody, s jejichž pomocí fungujeme ve společnosti; plníme určitou roli, osvojíme si filozofii, usilujeme o vzdělání a inteligenci, zkoumáme duchovno a rozvíjíme svoji moudrost – to vše s cílem obývat stejný fyzický prostor jako ostatní a současně opanovat jinou sféru, hájemství pravdy. I když někdo nevěří v posmrtný život nebo v potřebu zdokonalovat svoji duši, každá cesta vede k lidské dokonalosti. Její absolvování může být náročné, je ale rozhodně prospěšné.

Mnoho lidí si plete Cestu samuraje s Cestou mnicha a věří, že jde o cestu k osvícení, ozdobenou mytologickým hrdinstvím, posléze jsou ale zmateni válečnickým aspektem samurajství. Měli byste vědět, že Cesta samuraje je ze všech cest ta nejnižší, protože je založená na násilí a smrti, a někteří lidé ji považují za odrazový můstek k Velké cestě. Cesta samuraje zahrnuje osobní kontrolu a ochranu ostatních, je ale spjatá s vnucováním vlastní vůle ostatním, nikoli s tím, že se kompletně odevzdáme Boží vůli. Zatímco opravdu osvícený jedinec čelí smrti jen vírou, samurajové se zbraní v ruce a smrtí v očích vyrážejí do útoku.

Stručná historie samurajství

„Když to Bůh nařídí, musíte obětovat svůj život, abyste zahladili tento dluh; je to mononofu no miči – Cesta bojovníka.“

Kniha samuraje

Slovo samuraj znamená „sloužit“ a samurajové byli vlastně váleční služebníci svého náboženského vůdce, japonského císaře, a také daimjó –feudálních vojevůdců, kteří ovládali zemi od středověku až do svého úpadku v 19. století. Samotní samurajové tvořili pět až deset procent populace, od nejnižších vojáků po nadřazené vůdce, a ve 12. století se dostali v Japonsku k moci jako vojenská elita s vlastním řízením. Předávali starověkou válečnickou tradici a vytvářeli mocnou kulturu, jejíž hloubka se v dnešní době projeví jen zřídka, ať už na Západě nebo na Východě. Spíše než hrdinnými vzory ctnosti byli skuteční samurajové nemilosrdnými vládci svého světa. Dávní cestovatelé z Evropy o nich říkali, že jejich kultura byla nesmírně sofistikovaná a že byli bojechtiví a nebezpeční.

I když lze počátky samurajů vysledovat kolem roku 1000 našeho letopočtu, tak jako většina věcí a jevů, ani samurajové se neobjevili zničehonic. Když japonský vládnoucí systém v čínském vojenském stylu na konci prvního milénia upadl, aristokracie začala vytvářet soukromé armády. Moc sloužících samurajů postupně rostla, až se stali dominantní silou. Od 11. století se začala psát zlatá éra samurajů coby velkých hrdinů, známých tím, že se pouštěli do impozantních konfliktů a byli statečnými bojovníky, stejně jako hrdinové řeckých legend.

Samurajská kavalerie bojovala ve velkých bitvách a byla zdrojem klasické válečnické literatury. Tato hrdinská éra nicméně nemohla trvat věčně: lepší vojenská technika a populační exploze vycvičených samurajů učinily z bojiště 15. století přelidněný prostor; éra samurajů na koních skončila a pěší samurajové se chopili otěží, zatímco se 16. století stalo jedním z nejkrvavějších období japonské historie. Téměř 200 let usilovali samurajové, kteří neměli žádné centrální velení, o ovládnutí Japonska. Toto období představovalo explozi bitev a chaos, neboť každý vojevůdce usiloval o nejvyšší moc; vžilo se jako období válčících států neboli období Sengoku.

Nakonec tři velcí sjednotitelé – Nobunaga Oda, Hidejoši Tojotomi a Iejasu Tokugawa – přivedli zemi do éry míru, známé jako období Edo a trvající až do šedesátých let 19. století, kdy samurajové s úklonou postupně opouštěli hlavní dějiště japonské historie.

Studium japonské historie může být komplikované. Dokonce i dnes mnozí historici nesouhlasí s udávanými daty určitých epoch. Období Sengoku neboli období válčících států se například někdy používá jako širší termín pro celé 16. století, zatímco jiní historici jím označují různá, velmi konkrétní období v závěru 16. století. Tento průvodce ale nemá být knihou o historii; je to dílo, jež z historických učení vytváří systém, který můžete využít v dnešní době. I když jsou informace čerpány z reálných samurajských příruček, tato kniha by vám měla umožnit, abyste nahlédli do těchto učení, aniž byste uvízli v diskusi o historii. Učení, zmíněná v této knize, se týkají všech období samurajské historie – od samotných počátků jejich existence až po její konec – a jsou souhrnem toho, co definovalo tyto bojovníky a podstatu jejich síly.

Během staletí se samurajský kodex cti, známý jako bušidó nebo budó, stal inspirací pro mnoho lidí po celém světě s tím, že mnozí lidé dnes vnímají samuraje jako idealizované, nicméně zjednodušené ikony cti a oddanosti. Skutečný způsob myšlení samurajů však představuje mnohem víc než tyto dva rysy. Kdyby samuraj z prastarých válečných období japonské historie prostoupil oponou času, rozdrtil by naše moderní válečnické stereotypy a zahnal by naši parodii na samuraje na útěk.

Skutečná Cesta samuraje se vyznačuje širokou škálou dovedností a taktik, spojených železnou vůlí a nabízejících spletitý systém lekcí, které byly popsány na prastarých svitcích a uchovávány stovky let. Každá z těchto lekcí obsahuje tajemství toho, jak lze ovládnout tělo a mysl na cestě k vítězství.

10 kroků na Cestě samuraje

Informace v této knize vycházejí výhradně z historických samurajských postupů a postojů, zákonů, pravidel, učení a pokynů, jejichž prvky byly pečlivě zkoumány na původních středověkých svitcích. Každá kapitola je vytříbeným sloučením tradičních učení, s jejichž pomocí někteří z nejslavnějších samurajů získali moc – učení, která oplývají disciplínou, duchaplností, komplexností a přímočarostí. I když byly poznatky, obsažené v této knize, zbaveny středověké mystiky, aby byly snadněji srozumitelné, bezpochyby by jim porozuměl i samuraj z dávných dob.

Tato kniha je rozdělená do 10 kroků, doplněných o praktické lekce, s jejichž pomocí budete moci uplatnit taktické a systematické, historicky prověřené metody dosahování společenského postavení a výsledků, po kterých toužíte, přičemž přijmete různá omezení, bude-li to nezbytné. V rámci tohoto procesu budete moci s pomocí 10 kroků absolvovat upřímná sebehodnocení a posílit svůj charakter s tím, že začnete myšlením, poté se zaměříte na životní styl, domov a okolní svět, naleznete svoji unikátní cestu a budete řešit konflikty, načež se ponoříte do hlubších, skrytých tajemství:

1. krok. Ovládejte svoji mysl: Týká se dualistického myšlení samuraje, v rámci něhož je vnitřní zaměření vyváženo vnější uvědomělostí.

2. krok. Přijměte životní styl samuraje: Proč zdatný samuraj kombinuje Cestu meče a statečnost válečníka s Cestou písma a kulturním povědomím.

3. krok. Zapojte se strategicky do fungování světa: Jde o samurajovo místo ve společnosti, včetně pravidel správného chování a úspěšných interakcí.

4. krok. Postavte pevnost: Vztah samuraje k jeho fyzickému okolí, od ochrany domova po spolupráci s širším okolím.

5. krok. Jděte svou cestou: Jak lze Cestu samuraje zkombinovat s dalšími cestami a žít unikátním, naplňujícím životem.

6. krok. Vybudujte armádu: Jak je důležité spojit se s ostatními, vytvořit obrovskou sílu a razit si svoji cestu.

7. krok. Prozkoumejte Cestu války: Umění samurajského válečnictví, útočné a obranné taktiky a plnění cílů.

8. krok. Přijměte Cestu nindži: Jak lze uplatnit tajemství nindžů, týkající se obrany, a odhalit tajné aktivity protivníka.

9. krok. Studujte samurajská kouzla: Prastará role magie. Proč byli samurajové chodícím arzenálem kouzel, vyzbrojení nejen fyzickými zbraněmi, ale i zaříkadly a rituály.

10. krok. Absolvujte duchovní cestu: Jak samuraj komunikuje s vesmírem, bohy a duchy předků, vytváří spojení s jinými sférami a stavy bytí a nakonec se rozhodne mezi cestami čistoty a destrukce.

Jak absolvovat jednotlivé kroky

„Když se budete pokoušet zapálit oheň ze dřeva japonského cypřiše a budete foukat příliš intenzivně, ve chvíli, kdy budete mít pocit, že se oheň může každou sekundou vznítit, naopak uhasne a vy budete vyčerpáni. Místo toho byste měli stále foukat s pomocí bambusové trubičky, a když dřevo začne hořet, je třeba začít foukat silněji, aby se troud zcela rozhořel. Při studiu umění byste si měli počínat stejně, začít pomalu a opatrně, a když se ,oheň‘ vznítí, přidat na intenzitě; tak dosáhnete dokonalosti.“

Kniha samuraje

Nejprve bych vám doporučil, abyste si přečetli celou knihu a prostě si to užili. Pak si ji pročtěte znovu, s poznámkovým blokem po ruce a s vědomím, že je na čase zahájit seriózně svoji cestu. Nechť se tato kniha stane vaším pracovním nástrojem s ohnutými rohy listů a skvrnami od čaje. Nestane-li se praktickým průvodcem, s jehož pomocí postoupíte na své cestě a ve studiu, zůstane jen bezcennou ozdobou. Tak jako všechny příručky, i tato vám pomůže jen tehdy, když si pomůžete sami.

Deset kroků představuje přirozený postup; chcete-li však, můžete s touto knihou časem pracovat tak, jak vám to nejvíce vyhovuje. Jeden ze samurajů z Natoriho školy jednou řekl, že když se někdo jeden den vzdělává, nabije ho to energií na tři dny, pokud ale v tomto cvičení nepokračuje, vrátí se k běžnému fungování. Zjistíte-li, že vám dochází energie, sáhněte po této knize a načerpejte inspiraci z kterékoli lekce.

Jednoduše řečeno, jestliže přestanete uplatňovat metody z této knihy, váš postup na Cestě samuraje se zastaví. Tato cesta je kumulativní: když se zastavíte, skončí i ona, a když nevyvinete žádné další úsilí, ztratí na síle. Transformace vašeho myšlení a snaha proslavit se vyžadují kolosální úsilí a odhodlání; žádné rychlé řešení neexistuje.

Kdo může být moderním samurajem?

Možná se ptáte, jestli splňujete, co je třeba, abyste se stali moderními samuraji, nebo jestli platí nějaká pravidla: musíte být určitý typ člověka, mít určitý původ, nebo dokonce musíte nosit speciální oblečení, abyste ztělesňovali ducha samurajství? Mezi využíváním prastaré moudrosti jako vodítka k modernímu životu a jejím strojeným imitováním může být tenká hranice.

Hranice mezi předstíráním a autentickým duchovním nebo charakterním rozvojem může být tenká, jde-li o japonská umění. Na Západě se často přistupuje ke všemu japonskému s pozérskou strojeností a lidé buď opravdu nestudují jejich historické postupy, nebo považují moderní přepracování za samurajskou tradici. Abyste se tomu vyhnuli, zamýšlejte se neustále nad svým přístupem a ptejte se, jestli se opravdu snažíte proniknout do moudrosti těchto východních válečníků, nebo zda jste zbloudili spíše do sféry divadla.

Cílem této knihy není obnovení samurajské každodenní existence, ale přenesení hlavních znalostí, které samuraje tisíc let držely u moci, do moderní doby jako nástroje umožňujícího smysluplnější život. Ať už nosíte tradiční japonský oděv nebo ne, ať už studujete jiná tradiční japonská umění nebo ne, případně pokud se zaměříte jen na mentální aspekty jednotlivých lekcí a využijete kromě nich i určité prvky vaší vlastní tradice, doporučuji, abyste vždycky obezřetně zůstávali na správné straně oné tenké hranice, zatímco si budete osvojovat moudrost samurajů.

Tuto cestu může úspěšně absolvovat každý

Samurajové byli tradičně mužští válečníci, principy, obsažené v 10 krocích, jsou nicméně genderově neutrální – podobně jako slovník této knihy, pokud se netýká konkrétních historických postav. Nezáleží na tom, jestli jste muž nebo žena nebo zda pro sebe máte nějakou jinou nálepku: nehraje to žádnou roli. Mocní se chápou moci, takže má-li někdo získat moc od někoho jiného, měl by být vůči němu submisivní. Pocty a vyznamenání jsou ve skutečnosti okovy otroctví: každý čtenář této knihy, který chce absolvovat Cestu samuraje, musí vybudovat to, co si přeje, bez ohledu na pohlaví a neměl by získat žádnou odměnu, aniž by vyvinul patřičné úsilí k jejímu získání.

Zamyslete se nad samurajem Hidejošim Tojotomim, který vyrostl ve válkami zmítaném 16. století, ve světě, ve kterém byla hierarchie vším. Tento samuraj se narodil v nižší společenské vrstvě a stát se vládcem Japonska pro něj bylo podobné, jako kdyby se měl člověk dostat na Měsíc na koni. Vzepřel se ale všem předpokladům; nejenže se mu klaněla veškerá japonská šlechta, ale vládl dokonce větší mocí než samotný císař a zkrotil celé Japonsko, když zahájil éru míru. Jeho jednotky pak vtrhly do pevninské Asie a rozdrtily Koreu, načež byly zahnány na ústup mocným čínským impériem.

Cílem Hidejošiho Tojotomiho bylo obsadit „nebeské křeslo“ ve středu světa a nikdo nemohl tvrdit, že by mu to umožňovalo nějaké privilegium, protože jeho vyhlídky byly mizivé. Ať už jste tedy muži nebo ženy, bílí nebo černí, máte jakékoli vyznání nebo původ, Cestu samuraje začínáme všichni ze stejného místa, s osobní vizí, myšlenkou a spalující touhou tuto cestu absolvovat – bez jakýchkoli výmluv.

Úspěch na Cestě samuraje se poměřuje tak, že porovnáte svůj pokrok s cíli, které jste si vytyčili – nikoli tak, že se budete porovnávat s ostatními. Měříte-li svoje úspěchy porovnáváním s ostatními, vždycky selžete, protože je to chybný způsob vnímání skutečného úspěchu.

Neměli byste tudíž nikdy snižovat svoje cíle na úroveň, na níž byste byli úspěšní díky minimálnímu úsilí. Váš cíl by měl být náročný, mělo by to ale být něco, co vás nenutí srovnávat se s ostatními. Stručně řečeno, až budete absolvovat jednotlivé lekce z této knihy, snažte se být dál než včera – a zítra opět pokročit dál.

„Příčinou nezdaru je ve většině případů spěch. Když si dané situace klidně promyslíte, dopustíte se jen zřídka chyb.“

Kniha samuraje

Tajemství svitků Natori-Rjú

„Tanren (鍛錬): intenzivní samurajské cvičení – tan znamená učit se sto dnů a ren znamená cvičit tisíc dnů.“

Kniha samuraje

Ve středověkém Japonsku byli samurajové od narození ponořeni do svého způsobu života a učili se samurajským způsobům tak, že prostě byli samurajové. I když ale samurajské vzdělávání nemělo žádnou pevnou strukturu, bylo komplexní, a existovaly dokonce i samurajské univerzity nebo „školy“, stejně jako spisy, ze kterých čerpá tato kniha.

Natori-Rjú byla samurajská škola, která původně v 16. století sloužila prominentnímu daimjóovi (nebo vojevůdci) jménem Šingen Takeda a později jednomu z nejvýznamnějších samurajských rodů Kišú-Tokugawa. Školu reorganizoval její třetí velmistr Issui-sensei a stala se jednou nejdůležitějších škol vojenské taktiky v provincii Kii. Nachází se v prefektuře Wakajama v nejjižnější části ostrova Honšú. Škola vlastní jeden z neslavnějších nindžovských svitků Šóninki, který je součástí výuky. Natoriho rodina mi dala požehnání, abych šířil starodávné učení její školy po celém světě a zprostředkoval ho lidem mimo Japonsko. Je tedy mou výsadou z něj čerpat.

Kniha samuraje, kterou zde cituji, je sérií publikací, čerpajících z přeložených samurajských svitků Natori-Rjú, a obsahuje tajná učení samurajů z Wakajamy. Svitky vznikly v 70. letech 17. století a týkají se široké škály témat. Jejich autory byli samurajové, kteří usilovali o to, aby i ostatní hlouběji porozuměli principům cesty.

Poznámka k překladům

V celé knize naleznete kromě lekcí a citátů z Knihy samuraje i citáty z dalších starodávných zdrojů, včetně japonské válečné poezie. Básně, citované v této knize, přeložila Jošie Minamiová, já jsem je převzal z díla Cukuda ga Gunka (Cukudovy válečné básně – 佃が軍歌), které vzniklo zhruba v roce 1600. O autorovi nebo jeho tvorbě toho příliš nevíme, dokument byl ale slavný v japonském období Edo. Tento typ poezie má specifické metrum a počet slabik, podobně jako stručné haiku, a má různé formy:

- bugu tanka (武具短歌) jsou básně, které se týkají zbraní a vybavení;

- buši tanka (武士短歌)jsou básně obsahující vojenské výrazy a výroky válečníků;

- bukó tanka (武功短歌)jsou básně o vojenských úspěších;

- heiši gundžinka (兵士軍人歌)jsou básně o vojácích v bitvách;

- ikki utazukuši (一騎歌尽)jsou básně o válečnících.

Jsou to všechno tradiční formy. V této knize však nejsou prezentovány jako dokonalé překlady, byly parafrázovány pro současné čtenáře. Toto je například originál citátu z básně slavného vojevůdce Šingena Takedy:

軍には物見なくては大将の石をいだきて淵に入なり

a překládá se takto:

Je to sebevražedné, když v bitvě nevyužijete

průzkumníky; je to podobné, jako když generál

skočí do vody a drží v náručí balvan.

Zjednodušený překlad v této knize zní:

Bez znalosti pohybů nepřítele můžete

také skočit do řeky s koulí na noze.

Druhá verze lépe vystihuje smysl citátu pro dnešní čtenáře; původní význam nicméně nedoznal změny.

Čistota a destrukce

Existují dva způsoby, jak lze přistupovat k Cestě samuraje – a samozřejmě ke všem cestám: buď vsadíte na čistotu, nebo na destrukci. Nenechte se zmást těmito termíny s tím, že destrukce musí být bojechtivá a čistota mírumilovná. Liší se svým hlavním záměrem.

Smyslem destrukce je dosahování výsledků na úkor ostatních, zatímco čistota je o dosahování cílů prostřednictvím vytváření pevných sítí a společného vzestupu. Oba přístupy jsou podepřeny historickými událostmi, vyžadují strádání a strategické uvažování. S pomocí obou přístupů se lze vyšvihnout na špici zvoleného oboru, jeden však vede k destrukci, zatímco ten druhý povznáší všechny zúčastněné.

Destruktivní přístup nicméně nemusí znamenat, že se všechno zničí; jde o to, že si berete něco od ostatních nebo že přebíráte to, čeho dosáhli ostatní, a vystrnadíte je z jejich pozice. I když to můžeme považovat za nelítostné, destrukce je ve skutečnosti přístup, který je vlastní velké části moderní společnosti: většina korporací, politických skupin a odvětví chce vystrnadit konkurenci a docílit toho, aby spotřebitelé kupovali raději jejich produkty nebo informace. Jak často slýcháte o nějaké firmě nebo skupině, která se snaží poskytnout konkurenci svůj tržní podíl?

Čistota oproti tomu znamená, že jsme čistí v tom, jak se snažíme plnit svoje cíle, aniž bychom ubližovali ostatním, zatímco jsme připraveni důrazně se bránit před jakoukoli vnější hrozbou. Je to přístup, založený na víře, je v souladu s 10. krokem a je to cesta, kterou jsem si zvolil. Až dočtete tuto knihu, budete lépe vědět, který přístup – pokud si některý vyberete – je pro vás ten pravý.

Je pro vás Cesta samuraje vhodná?

„Kdokoli – včetně samurajů – kdo není odhodlaný a až do svých čtyřiadvaceti nebo pětadvaceti let nestudoval žádné z těchto umění, může být vyzván přítelem, aby je sdílel; takový člověk se může náhle rozhodnout, že bude studovat určité umění, a posléze se mu hluboce oddat, duševně i fyzicky, ve dne i v noci, na půl roku, nebo dokonce na jeden až dva roky – postupně ho ale daná cesta začne nudit a přeruší ji. Nevyjde z toho ani jako zkušený jedinec, ani jako osoba, která si osvojila onu cestu.“

Kniha samuraje

Velká cesta nás učí, že všechny životní cesty vedou ke stejnému cíli: k člověku, který má svoje činy pod kontrolou a žije smysluplným životem, který je povznášejícím příkladem pro ostatní. Až si přečtete tuto knihu a poté si ji pročtete znovu, měli byste se hluboce zamyslet a rozhodnout, jestli je pro vás Cesta samuraje vhodná. Můžete se odhodlat k tomu, že se jí buď oddáte, nebo naleznete jinou cestu – nebo pustíte představu jakékoli cesty z hlavy a vrátíte se k blažené nevědomosti.

I když si během absolvování 10 kroků uvědomíte, že pro vás Cesta samuraje není vhodná, bude pro vás četba této knihy cenným cvičením, protože je skvělé poznat cesty ostatních, i když si nakonec zvolíte jinou cestu.

Rozhodnete-li se, že se vydáte Cestou samuraje, berte to vážně s vědomím toho, že se díky těmto učením stali jiní lidé pány svého života a vůdčími osobnostmi za velmi krutých okolností. Tyto poznatky a lekce si zaslouží úctu a oddané studium – a budou vás provázet budoucností.

Rozhodnutí opustit Cestu samuraje je významný počin, a mnozí samurajové, včetně těch největších, se k němu odhodlali. Samurajové se mohou zříct svého bojovného životního stylu a pobírat nevelkou penzi; nebo se mohou vzdát meče, oholit si hlavu a vstoupit do církve. Nemuseli se stát samuraji a před ustálením třídní struktury na sklonku 16. století se mohli pohybovat v různých sociálních vrstvách. Rozhodnutí zříci se tohoto způsobu života však nebylo snadné. Pokud se takto rozhodnete, vezměte na vědomí, že přesně to jste udělali a že to znamená konec vaší Cesty samuraje. Buď se jí budete ubírat, nebo ne.

Setrváte-li na ní, zjistíte, že jednotlivé kroky a lekce v této knize jsou klíčem k hluboké osobní transformaci. Budete-li se jimi řídit, budete moci změnit svoje myšlení, jednání a chápání světa – neboť Cesta samuraje je způsob života.

Čínský ideogram znázorňující „Cestu“, který vznikl z piktogramu člověka s kapucí jdoucího po cestě.

1. KROK

OVLÁDEJTE SVOJI MYSL

„Když zpevníte svoji mysl a tělo, budete jako jestřáb, kroužící nad ostatními ptáky, kteří zůstávají níže a jdou mu z cesty; když to učiníte, budete impozantní, aniž byste museli dávat najevo svoji moc.“

True Path of the Ninja (Skutečná cesta nindži)

Ve středověkém Japonsku patřili samurajové k vojenské třídě; kromě nich existovali poloprofesionální bojovníci, známi jako ašigaru, což byli pěšáci. Samurajové se historicky lišili tím, že to byli vesměs nezávislí majitelé půdy a válečníci, kteří mohli fungovat individuálně nebo v rámci skupin, zatímco bojovníci ašigaru byli cvičeni jako příslušníci záložních jednotek. Je vhodnější napodobovat historické samuraje vzhledem k jejich nezávislosti a kritickému myšlení než příslušníky ašigaru a jejich konformitu.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Jak se stát moderním samurajem.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.