Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Ing. Michael Balík, CSc.

Vlhkost v domě
Odstraňování a prevence

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
jako svou 7785. publikaci

Odpovědná redaktorka Eva Škrabalová
Jazyková korektura Pavlína Zelníčková
Sazba Martina Mojzesová
Formát ePub ŠTěpán Böhm
Fotografie na obálce Depositphotos
Kresby a fotografie z archivu autora

Počet stran 96
První vydání, Praha 2020
Vytiskla tiskárna Tisk Centrum, s.r.o.
© Grada Publishing, a.s., 2020
Cover Design © Martin Dubský 2020

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků

ISBN 978-80-271-1905-9 (ePub)
ISBN 978-80-271-1904-2 (pdf)
ISBN 978-80-271-2892-1 (print)

■ 1Úvod

Veškeré zdivo historických i novodobých domů má svoji přirozenou hmotnostní vlhkost. Tato skutečnost ovlivňuje vlastnosti konstrukcí a také mikroklima interiérů. Postupným zvyšováním vlhkosti dochází k degradaci nejen povrchů, ale také vlastního zdiva. Relativní vlhkost v interiérech se zvyšuje a výrazně ovlivňuje podmínky využívání z hlediska obecné hygieny.

Kniha je zaměřena na posuzování podmínek a vlivů, které k této situaci přispívají, a uvádí příklady možných řešení. Základním cílem následujících kapitol jsou rozhodovací kroky pro volbu příslušného opatření. K dané problematice byla vydána celá řada odborných článků a publikací a reakce na ně jsou často protichůdné. Na jedné straně se jim vytýká příliš velká odbornost, ve které se majitel objektu nebo nájemce těžko orientuje, na straně druhé scházejí odborníkům objektivní argumenty pro posuzování technologických problémů. Kniha by tedy měla být jistým kompromisem a zejména by měla vycházet z dlouholetých zkušeností autora. V mnohých případech se jedná spíše o psychologii při rozhovorech a průzkumech než o vlastní techniku.

■ 2Investor, projektant, zhotovitel

Základním vstupem pro možný návrh a následné řešení pro snížení vlhkosti zdiva a konstrukcí je otázka, jak radikálně je třeba poruchy řešit. Jak bylo výše konstatováno, veškeré zdivo má svoji hmotnostní vlhkost. Pokud se tato vlhkost zvyšuje, může způsobovat poruchy. Poruchy jsou dvojího typu – povrchové a hloubkové. Majitelům a uživatelům domů mohou vadit poruchy na plochách omítek nebo mohou být zneklidněni degradací vlastního zdiva. Rozhodují se tedy o možnostech povrchových úprav nebo o radikálních sanačních úpravách. Často není potřeba řešit ani související prostory, například suterény, nebo jsou naopak sanační úpravy základními rekonstrukčními úpravami. Souhrnně řečeno, úvaha o hloubce řešení je první a základní otázkou, na kterou majitel objektu odpovídá. Jeho odpověď je však závislá na zodpovězení dalších otázek:

•Jak budoucí sanační úpravy ovlivní provoz objektu a po jak dlouhou dobu?

•Jakou životnost má sanační zásah?

•Je pro mě přijatelná cena vzhledem k provedenému zásahu?

Majitel domu často opouští od radikálních úprav a realizuje úpravy dočasné a povrchové. Základní a nutnou podmínkou pro zhotovení návrhu a jeho následné realizace je vzájemná dohoda projektanta, investora a zhotovitele, a to i za cenu kompromisu.

Návrhy snižování vlhkosti konstrukcí je možné posuzovat jako rizikové. Míra rizika je dána zejména zkušeností autora návrhu. Neodbornými návrhy mohou vzniknout menší či větší chyby, které po realizaci nemusejí komplexně řešit celý problém sanace a mohou ještě způsobit další problémy. V tomto ohledu je také nutné, aby i zhotovitel řešil sanaci profesionálně a na základě svých zkušeností upozornil na eventuální nedostatky návrhu. Investoři se často snaží předcházet těmto situacím a nechávají zpracovávat variantní návrhy. Bohužel je pro ně následně problematické posoudit jejich vhodnost a kvality.

Každý návrh k odstranění poruch zdiva způsobených vlhkostí musí zpracovat zkušený odborník, který má důvěru investora. Návrhem ani realizací sanace nekončí práce projektanta na objektu, bude se vracet a posuzovat účinnost daného opatření, eventuálně řešit dílčí problémy.

■ 3Posuzování poruch a návrhy účinných sanačních opatření

■ 3.1První krok

Prvním a základním krokem posouzení stavu, rozsahu a příčin poškození je odpověď na několik otázek – v rozhovoru majitele a projektanta:

•Jak dlouho se poruchy na objektu vyskytují?

•Jsou poruchy viditelně horší, nebo je jejich stav setrvalý?

•Mění se stav poruch v závislosti na klimatických podmínkách okolí (déšť, sníh atd.)?

•V jakém stavu jsou dešťové svody a kanalizace?

•Má vlhkost prostředí negativní vliv na každodenní život, nebo se jedná pouze o její neestetický projev?

•Byly již prováděny nějaké odvlhčovací úpravy? Pokud ano, jaké a kdy?

Po tomto rozhovoru je potřeba provést objektivní posouzení stavu. Konstatování majitele, že například až do loňského roku byl celý dům v pořádku a najednou se vyskytly poruchy, je třeba posuzovat velmi opatrně, protože toto tvrzení se nezakládá na žádných objektivních podkladech. Každý budoucí odvlhčovací návrh musí vycházet ze skutečností z doby jeho provádění. Výroky o minulém stavu jsou pouze dílčím podkladem. Výjimku tvoří památkové chráněné objekty, u kterých je posouzení úprav v minulosti naopak základním podkladem pro další rozhodování.

■ 3.2Druhý krok

Objektivní posouzení stavu zdiva z hlediska vlhkosti, zasolení, výskytu plísní atd. je předmětem průzkumu. Jedná se o místní opakované šetření, o odběry vzorků zdiva a jejich vyhodnocení v laboratořích, o měření vlhkosti, o průzkum okolí objektu, o archivní údaje o dostavbách a přestavbách objektu. Tato oblast je vícekrát publikována. Výsledkem těchto postupů je:

•rozsah poruch v několika kategoriích;

•výsledky objektivního měření formou protokolů;

•posouzení poruch vzhledem k provozu objektu (event. budoucímu provozu).

V těchto souvislostech je třeba vyrovnat se často s potřebami budoucích provozů, které nerespektují minulý způsob využívání objektu. Jedná se například o gotickou konírnu, která se bude využívat jako galerie, historické sklepy pro provoz restaurace nebo o barokní sýpku, jež bude předělána na wellness centrum. Tedy obecně řečeno ze stavebního hlediska nevhodné budoucí využití, které je ale třeba často respektovat. Situace projektanta sanace se tímto značně komplikuje.

■ 3.3Třetí krok

Autor návrhu zpracovává na základě objektivních a diagnostikovaných zkušeností jednoduchou koncepci sanačního návrhu. Tato koncepce je ve formě odborných skic, které je vhodné navrhnout v několika variantách. Skici jsou předloženy investorovi. Vybrané řešení je podkladem pro zpracování realizačního návrhu.

■ 3.4Čtvrtý krok

Při provádění sanace, tj. po výběru vhodného zhotovitele, projektant kontroluje postup realizace sanačních prací.

■ 4Vlhkost

Stavební materiály mají různé stupně pórovitosti. Obsahují dva typy vody – vodu vázanou a volnou. Voda vázaná je součástí materiálu a ze systému se odstraňuje jen velmi těžko. Vlastnosti stavebních materiálů ovlivňuje množství vody volné. Ta se do objektu může dostat různými cestami.

Voda nashromážděná v nejbližším okolí objektu

Množství této vody je závislé nejenom na atmosférických podmínkách, ale také na její eventuální vazbě na hladinu podzemní vody. Ta se nemusí vyskytovat nad úrovní základové spáry, ale s tzv. gravitační vodou může vytvořit hladinu, která je dočasně spojitá a která výrazně ovlivňuje vodorovné i svislé plochy rubů zdiva objektu. Voda tohoto typu může vytvořit v nejbližším okolí hladinu s charakterem vody tlakové, která působí na izolace tlakem hydrostatickým.

Vodní pára obsažená v okolním vzduchu

Vzduch v interiéru i exteriéru vždy obsahuje vodní páru. Její množství se udává jako relativní vlhkost. V souvislosti s tepelnětechnickými podmínkami a skladbou materiálu dochází při teplotě nižší, než je teplota rosného bodu, ke kondenzaci vodní páry. Tyto oblasti vytvářejí podmínky pro výskyt mikroorganismů, například plísní. Jedná se především o výplně otvorů, svislé a vodorovné kouty, ale i o kontakty s podlahami půd, ostění nadpraží parapetů atd. V zásadě lze výskyt oblastí s kondenzací najít u objektů, které nevyhoví tepelněizolačním podmínkám z hlediska současných norem. V této souvislosti lze posuzovat velmi negativně nevhodné výměny otvorů, např. plastovými prvky oproti dřevěným. Dalšími problémy jsou výrazné zdroje vlhkosti, jako je například shromažďování více lidí, či nevhodné provozy v oblasti spodních staveb – kuchyně, prádelny, květinářství.

Voda v konstrukcích objektů

Tento zdroj vody bývá dočasný a záleží na časových podmínkách průběhu rekonstrukce. Zjednodušeně řečeno: vstupní počáteční vlhkost se postupně snižuje a mění se ve vlhkost praktickou, která je podstatně nižší než vlhkost rovnovážná. S tímto zdrojem vlhkosti je však nutné kalkulovat z hlediska podmínek doby výstavby nebo rekonstrukce.

Voda zapříčiněná poruchami objektu a nevhodnými stavebními zásahy

Zařazením této části do poslední kategorie chce autor zvýraznit její vliv. Posuzování poruch by vždy mělo začínat sledováním vniknutí volné vody. Jedná se o havárie nebo dlouhodobé zanedbání péče o objekt. Zásadní informací jsou vždy průchodné nebo poškozené dešťové svody, kanalizační řady a rozvody vody. Důležitou a často přehlíženou oblastí jsou průchody přípojek, většinou v oblasti zdiva suterénů, a úniky vody kolem nich.

■ 5Podklady pro návrhy odvlhčování

Cílem podkladů nutných pro sanační návrhy je stavbu přiměřeně poznat. Slovo „přiměřeně“ v tomto případě znamená, že podrobnost průzkumu není jednoznačná pro všechny zkoumané objekty. Celá řada staveb „kopíruje“ podmínky například staveb okolních nebo stav s podobnými základovými a terénními podmínkami. A naopak existují stavby atypické, v komplikovaných a těžko poznatelných poměrech. Samostatnou kategorií jsou stavby památkově chráněné, kde je studium jejich stavební historie potřebným základem pro sanační návrhy. Přiměřeně je třeba studovat také bližší historie například městských staveb, z hlediska založení, složení zdiva a jejich materiálu, dodatečných přístaveb a vestaveb atd.

Pro návrh odvlhčení je tedy třeba získat přiměřené množství informací.

■ 5.1Archivní průzkumy

Nezbytnou základní vstupní informací je seznámení se s možnými archivními podklady týkajícími se objektu. Nezákladnější jsou původní historické plány, poskytnuté většinou městskými archivy nebo majiteli objektu. Tyto plány a zápisy jsou majiteli často bagatelizovány s tím, že již nejsou aktuální a že stavba nebyla provedena dle těchto plánů. Pro návrh jsou však důležité z hlediska plánované dispozice, rozměru konstrukcí, návrhu studní, kanalizace apod. U památkově chráněných objektů je třeba dle možností prostudovat historii objektu, a zejména jsou-li stavebněhistorické průzkumy (SHP). V některých případech je třeba pozastavit návrh sanace a iniciovat zpracování SHP.

■ 5.2Stavebně-technický stav

Poznat stavebně-technický stav z hlediska fyzikálních a chemických vlastností materiálů zdí, podlah a stropů a jejich stupně degradace je velice důležitý krok k pochopení stavu objektu. V této oblasti jsou zdůrazňovány poznatky o soklové a nadsoklové části, o stavu nejbližšího okolí (chodníku, dvorku a zahrad), dešťových svodů a vnitřních instalací.

Nalezení možných dřívějších stavebních úprav – například vzduchových, asfaltových povlaků, jílových izolací anebo sanačních úprav provedených v minulosti – je důležitou, téměř nezbytnou informací. Výsledkem těchto zkoumání bývá konstatování, že variantně:

•objekt nebyl v minulosti nijak izolován proti vodě;

•objekt byl izolován, avšak izolace dnes již nejsou funkční;

•objekt byl pravděpodobně izolován (archivní průzkumy), ale izolace nebyly nalezeny.

Hlavním závěrem těchto průzkumů může být, že objekt vykazoval poruchy z hlediska vlhkosti.

■ 5.3Inženýrskogeologické poměry

Tyto průzkumy se provádějí v takovém rozsahu, jaký přísluší danému objektu. Výsledkem tohoto zkoumání je:

•zejména podzákladí umožňuje kapilární vzlínání vody do zdiva – zdivo je/není konfrontováno s hladinou spodní vody;

•v oblasti okolí objektu dochází k dočasnému zvýšení hladiny gravitační vody v souvislosti s atmosférickými podmínkami – složení okolní zeminy (ne)umožňuje tento jev.

Tyto průzkumy mají přímou vazbu na návrh dodatečných izolací v oblasti terénních a vzduchových úprav.

■ 5.4Průzkumy vlhkosti, salinity, mikrobiologie

Autor: Ing. Jaroslav Zima

■ 5.4.1Vlhkostní průzkumy

Vlhkostní průzkumy objektivně zhodnocují vlhkostní poruchy na konstrukcích. Objektivním měřením hmotnostní vlhkosti dochází často ke konstatování, že ne všechny porušené oblasti mají skutečně vysoké zavlhčení a naopak. Nejpřesnější metodou měření vlhkosti je metoda hmotnostní. Měření vlhkosti lze také provádět nedestruktivním způsobem, tedy elektrickými, kapacitními přístroji, které jsou cejchovány destruktivní hmotnostní metodou pro dané zdivo.

Tabulka 1 Klasifikace vlhkosti zdiva dle ČSN 73 0610 – obecně.

Klasifikace vlhkosti zdiva

Vlhkost zdiva

3,0 %

<

w

<

5,0 %

nízká

5,0 %

<

<

7,5 %

zvýšená

7,5 %

<

<

10,0 %

vysoká

10,0 %

<

velmi vysoká

Tabulka 2 Vlhkost přiměřená z fyzikálního hlediska.

Stavební materiál

Relativní vlhkost [%]

50

60

70

cihelné smíšené zdivo

5,5

6,5

6,7

malta vápenocementová

5,0

5,5

5,8

Hlavní zásady pro měření vlhkosti jsou:

•neprovádět měření místech v evidentně poškozených vlivem zatékající vody;

•měřit dle možností ve stejné úrovni v interiéru a exteriéru;

•neměřit na zasolených okrajích objektu.

I když jsou poruchy zdiva viditelné, je potřeba objektivizovat je měřením. Vyhodnocení může být provedeno graficky – je to relativně oblíbená volba a názorně ukazuje rozsahy poruch. Nedílnou přílohou tohoto vyhodnocení jsou protokoly o měření.

Obrázky 1, 2 Vyhodnocení stavu zdiva z hlediska vlhkosti u dispozičně složitého památkově chráněného objektu.

Obrázky 1, 2 Vyhodnocení stavu zdiva z hlediska vlhkosti u dispozičně složitého památkově chráněného objektu.

■ 5.4.2Průzkumy salinity

Zasolení stavebního materiálu přímo souvisí s vlhkostí. Je však způsobováno vedlejšími vlivy. Soli jsou do zdiva vnášeny prostřednictvím dešťů, vedlejším působením člověka a zvířat, zimní údržbou chodníků a vlivy zemědělských zařízení a výroben. Pronikání solí do zdiva je podporováno vlhkostí vzlínající do základů. Viditelné oblasti – vyloučené krystalky solí – se vyskytují na okrajích vlhkostních map. Jedná se o krystalky vodorozpustných solí. Nebezpečím je jejich hydroskopický jev – přijímat z prostředí vodní páru. Obě tyto skutečnosti jsou provázeny hydratačními tlaky, kdy dochází k destrukci stavebního materiálu.

Objektivně zhodnotit stav zdiva z hlediska vlhkosti může pouze odborník (chemická laboratoř). Základními druhy solí jsou:

•dusičnany, které se vyskytují v městských oblastech a na venkově v přímém okolí sousedství polí a hřbitovů, ale také v bývalých konírnách a stájích;

•sírany a oxid siřičitý, které se nacházejí v původním zdivu; jejich dalším zdrojem jsou vedlejší produkty průmyslových aglomerací;

•chloridy, jež se vyskytují zejména v zalidněných městských oblastech, kde se k zimní údržbě používá sůl kamenná (NaCl).

Tabulka 3 Míra rizika pro jednotlivé typy solí ve zdivu.

Hodnota

Chloridy [hmot. %]

Dusičnany [hmot. %]

Sírany [hmot. %]

nízká

x < 0,075

x < 0,100

x < 0,500

zvýšená

0,075–0,200

0,100–0,250

0,500–2,000

vysoká

0,200–0,500

0,250–0,500

2,000–5,000

velmi vysoká

> 0,500

> 0,500

> 5,000

■ 5.4.3Mikrobiologický průzkum

Zjednodušeně se dá říci, že tzv. biokoroze má pro zdivo stejné důsledky jako zasolení – s tím, že často není viditelně patrná. Poruchy z hlediska biokoroze mají základ vesměs v dřevěných konstrukcích a rozšiřují se v problémových oblastech – v podlahách, u ostění oken a v koutech. Posouzení stupně napadení je prováděno odborníkem, který mimo množství a přítomnost mikrobiologických škůdců posoudí také pH zdiva a teplotní parametry, včetně proudění vzduchu v prostorách.

Výše uvedená zkoumání se ve všech oblastech nerealizují v celém rozsahu. Pro mnoho objektů lze některé průzkumy vynechat, což závisí na profesionalitě a zkušenosti autora budoucího sanačního návrhu. Jeho rozhodnutí je dáno také možnostmi srovnání poruch například s vedlejšími nebo podobnými objekty anebo se zjištěním, že poruchy jsou způsobovány jednoznačně triviálními vlivy. Jedná se o zatékání dešťovými svody, anglickými dvorky, zavlháním štítových stěn se sousedními objekty a neprodyšnými povlaky dvorů a podlah. Celá řada poruch se opakuje. Například trojúhelníkový efekt na nosných a středních zdech v místě jejich křížení nebo ohraničené poruchy ploch při prostupech přípojek, poruchy v sousedství odpadů atd. Triviálními vlivy mohou být také vlivy dodatečných vestaveb a přístaveb a zvyšování a nevhodné izolování chodníků. Nikdy však nelze neprovést měření vlhkosti zdiva a salinity.

Obrázek 3 Plíseň ve stavbě, v soklové oblasti místnosti.

Obrázek 4 Schéma plísně.

Obrázek 5 Dřevostavba – dřevokazná houba pod vnějším okenním parapetem.

Obrázek 6 Návětrná západní strana fasády dodatečně zatepleného bytového domu postižená biotickým napadením.

Mezi poruchy staveb patří tedy napadení stavebních konstrukcí živými organismy, které pro svůj vznik a existenci potřebují pouze vlhkost (vodu), vzduch a živý substrát. Kde je ve stavební konstrukci vlhkost, tam se zpravidla vyskytují houby. Jedná se o nežádoucí situaci, která obvykle způsobuje poruchy. Poruchy stavební konstrukce zhoršují spolehlivost, snižují bezpečnost užívání, snižují životnost a užitné vlastnosti stavby. Vždy se jedná o nežádoucí změnu oproti původnímu stavu.

Napadení stavby houbami (plísněmi, dřevokaznými houbami a lišejníky) je hlavně na povrchu fasád doprovázeno výskytem řas. Jako plísně se označují mikroorganismy, které jsou ve stavbách obvykle vnímány okem coby barevné nebo tmavé skvrny nebo čichem zpravidla ve formě zápachu.

Optimální relativní vlhkost vzduchu pro růst plísní je nad 55 %. Optimální teplota pro růst plísní je 25–35 °C. Živná půda pro plísně je obvykle tvořena organickými nánosy a podklady (prach). Plísně se ve stavbách nejčastěji vyskytují ve dřevě, v omítce, na tapetách, dřevotřískách, sádrokartonu apod. Optimální prostředí pro jejich růst je charakteristické hodnotou pH mezi 3 a 9. Plísně ke svému životnímu cyklu nepotřebují světlo.

5.4.3.1Zdravotní a hygienické aspekty plísní

Nositeli lidskému zdraví škodlivých látek jsou hlavně spory plísní, jejich tělo a produkty látkové výměny plísní, které jsou obvykle vnímány jako zápach.

Dlouhodobý kontakt s plísněmi může ohrozit zdraví uživatelů stavby. Plísně mohou způsobit alergie, dráždění dýchacích cest a sliznic, infekční mykózy a zamoření stavby mykotoxiny a nepříjemným, dráždivým zápachem.

Plísně napadají a znehodnocují stavební materiály, zařizovací předměty a vybavení nemovitostí.

5.4.3.2Příčiny vzniku plísní

Zásadním důvodem pro výskyt plísní je vlhkost, která je přítomna ve stavební konstrukci, nebo kondenzační vlhkost, jež vzniká jako následek nevhodné skladby zdiva či způsobem provozu – užíváním.

Obrázek 7 Nežádoucí průsak vody v koupelně má za následek vznik plísně na povrchu sádrokartonu; takto napadený sádrokarton se musí odstranit.

Obrázek 8 Sedací souprava, která se dotýká stěny, brání ohřevu povrchu stěny teplým vzduchem z místnosti a v chladných měsících roku zpravidla vytváří nežádoucí efekt vnitřního zateplení – na povrchu stěny vzniká kondenzát a následně plísně.

Obrázek 9 Sanace plísní a spor ve vrstvách podlahy systémem micelární hloubkové sanace

5.4.3.3Diagnostika, hledání příčin a podmínek pro výskyt plísní

Průzkumy se vesměs provádějí pomocí termovizní kamery, měřením kvality vzduchu v interiéru, identifikováním zdrojů nežádoucích sloučenin, pomocí dotazníků a jiných speciálních metod (obrázek 10).

5.4.3.4Sanace a likvidace plísní

Sanace plísní spočívá v odstranění těchto jejich důsledků:

•nárůstu plísní na podkladu;

•kontaminace vzduchu sporami plísní a dráždivými organickými těkavými látkami;

•nežádoucí vlhkosti;

•příčin vzniku plísní.

Obrázek 10 Příčiny vzniku plísní.

Obrázek 11 Sanace plísní.

Plochy plísní do celkové velikosti 0,5 m2 může sanovat zdravý člověk svépomocí. Zdravý člověk je v tomto případě takový, který netrpí žádnými alergiemi ani chronickým onemocněním. V našich podmínkách zažité způsoby odstraňování plísní obvykle spočívají v použití „lidových“ receptů (ocet, citron apod.), v použití na trhu nabízených odstraňovačů plísní a aplikaci nátěrových hmot na plochu postiženou plísněmi. Použití těchto způsobů řeší problém pouze krátkodobě nebo vůbec, či dokonce růst plísní podporuje.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Vlhkost v domě.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.