JOTA/2021

.

Beautiful Beginning

Copyright © Christina Hobbs a Lauren Billings, 2013

Translation © Jan Sládek, 2021

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2021

ISBN epub 978-80-7565-877-7

Pro naše inspirativní čtenářky,

pro všechny a každou z vás, jako poděkování za divoké, vášnivé příběhy ze skutečného života, o které jste se s námi podělily.

Pustily jsme se do psaní, protože jsme to potřebovaly, ale vydržely jsme kvůli vám.

C & Lo

První kapitola

„Tohle mě nejspíš zabije,“ sykla jsem a odsunula svůj díl práce. Bennett se na mě ani nepodíval, takže jsem dodala: „I říznutí papírem může být nebezpečné.“

Tentokrát jsem z něj vyloudila alespoň prchavý úsměv. Ale bylo mi jasné, že i když pracujeme už celou hodinu, Bennett je stále v časové zóně příprav na svatbu a bude pokračovat jako robot, dokud ta nekonečná hromada kartiček, kterou má před sebou, nezmizí. Náš běžně dokonale uklizený jídelní stůl byl posetý zelenomodrými svatebními pozvánkami. Bennett seděl na druhé straně, pečlivě překládal pozvánky napůl a přemisťoval je na hromádku Hotové.

Byl to jednoduchý postup:

Přeložit, přesunout.

Přeložit, přesunout.

Přeložit, přesunout.

Přeložit, přesunout.

Já jsem ale postupně přicházela o rozum. Letadlo do San Diega odlétalo v šest ráno, všechna zavazadla jsme měli sbalená, ale pořád nám zbývalo k přeložení čtyři sta svatebních pozvánek. S hlasitým povzdechem jsem si uvědomila, že na nás čeká taky pět set modrých stuh, kterými musíme převázat saténové pytlíčky se sladkostmi.

„Víš, co by tuhle noc podstatně vylepšilo?“ zeptala jsem se.

Bennett mě obdařil letmým pohledem svých oříškově hnědých očí a vrátil se ke svému úkolu.

Přeložit, přesunout.

„Roubík na pusu?“ navrhl.

„Dobrý vtip, ale to jsem nemyslela,“ opáčila jsem a ukázala mu prostředník.

„Výrazně by ji zlepšilo, kdybychom sedli na letadlo do Vegas, vzali se a pak celý zbytek prošoustali na obří hotelové posteli.“

Bennett se neobtěžoval s odpovědí. Nevěnoval mi dokonce ani náznak úsměvu. Současně je ale třeba přiznat, že podobných návrhů ode mě slyšel během několika posledních měsíců přibližně sedm tisíc.

„Myslíš, že žertuju,“ pokračovala jsem do ticha. „Já to ale myslím vážně. Pořád toho tady ještě můžeme nechat a odletět do Vegas.“

Bennett chvíli mlčel. Pak se poškrábal na bradě a sáhl po další pozvánce, která čekala na přeložení. „Jasně že můžeme, Chlo.“

Doteď jsem – převážně – jen žertovala, ale jeho odpověď mě vážně rozčílila.

Praštila jsem dlaní do jídelního stolu, na což reagoval krátkým pohledem a návratem ke svému úkolu.

„Tu blahosklonnost si nechej od cesty, Ryane.“

„Jo. Jasně.“

Namířila jsem na něj ukazovák a dodala. „Mluvím přesně o tomhle tónu.“

Můj snoubenec mi věnoval suchý pohled a poté mrknutí.

K čertu s tím chlapem a jeho sexy mrkáním. Vztek trochu ustoupil a místo toho se mě zmocnil nával touhy. Bennett mě okázale ignoroval a choval se jako povýšený pitomec. Já jsem hrála roli potvory.

Z mého pohledu to byla ideální situace pro spoustu, spoustu orgasmů.

Přejela jsem ho pohledem a zuby se zakousla do spodního rtu. Měl na sobě tmavěmodré tričko s krátkými rukávy. Staré a pořádně otrhané. Límeček byl na okrajích otřepený, a i když to nebylo vidět, věděla jsem, že nad dolním lemem je dírka tak akorát na můj prst, kterou bych se dostala k teplé kůži na jeho břichu. Minulý víkend nosil tričko celý den a já chtěla, aby si ho nechal, i když mě šoustal na toaletním stolku, abych ho mohla mačkat v dlaních.

Trochu jsem se zhoupla na židli, abych ulevila palčivému pocitu mezi nohama. „Chceš to dělat v posteli nebo na podlaze? Můžeš si vybrat.“ Chvíli jsem ho pozorovala, a když nereagoval, dodala jsem šeptem: „Nebo chceš, abych vklouzla pod stůl a začala pusou?“

Bennett se, aniž by zvedl hlavu od práce, samolibě ušklíbl. „Sexem se z příprav na svatbu nevyvlékneš.“

Zaklonila jsem se a upřeně se na něj zadívala. „Něco takového by žádnej pořádnej chlap neřekl! Copak už na mě nemáš chuť?“

V jeho očích se konečně objevil záblesk temné hladové vášně. „Můžu tě ujistit, že chuť mi rozhodně nechybí. Jen se to snažím co nejrychleji dokončit, abych tě mohl pořádně zničit.“

„A co kdybys mě zničil hned teď?“ zapředla jsem jako kočka, zvedla se ze židle a vydala se k Bennettovi na opačnou stranu stolu. Zajela jsem mu prsty do vlasů, pevně je sevřela a zatáhla. Viděla jsem, jak se mu zachvěla zavřená víčka, uslyšela jsem jeho potlačovaný vzdech a tělem mi projela elektrizující dávka adrenalinu.

„A kde jsou všechny tvoje peníze? Proč jsme si na tuhle práci někoho nenajali?“

Bennett se rozesmál, pevně mi sevřel zápěstí a vytáhl mi ruku ze svých vlasů. Pak ji políbil na kotníky prstů a rozhodným pohybem ji vrátil do obvyklé polohy podél těla. „Ty bys chtěla, aby za nás někdo večer před odjezdem do San Diega skládal svatební programy?“

„Chtěla! Kvůli sexu!“

„Ale takhle je to hezčí. Aspoň se navzájem trochu užijeme a můžeme si povídat jako dva spokojení, šťastně zasnoubení milenci,“ řekl a teatrálně zvedl sklenici s vínem.

Zpražila jsem ho pohledem a zakroutila hlavou. Tenhle pokus svalit vinu na mě mu nevyšel. „Nabídla jsem ti sex. Vášnivou šoustačku na podlaze – pak ještě taky že ti ho vykouřím. A ty chceš raději překládat papír. Tak kdo tady kazí zábavu?“

Bennett mi nevěnoval pozornost. Zvedl jednu pozvánku a pozorně si ji prohlížel.

„Frederick Mills,“ četl nahlas, zatímco jsem si začala přetahovat blůzu přes hlavu, „vás spolu s Elliottem a Susan Ryanovými zvou na svatbu svých dětí, Chloe Caroline Millsové a Bennetta Jamese Ryana.“

„Vážně moc romantické,“ zašeptala jsem. „Pojď za mnou a dotýkej se mě.“

„Oddávajícím,“ pokračoval ve čtení, „je ctihodný James Marsters.“

„Kéž by ctihodný,“ vzdychla jsem, pustila blůzu na podlahu a začala si přes boky stahovat kalhoty. „Pokud jde o mě, budu si představovat, že nás místo toho komického gentlemana s počínající stařeckou demencí, s kterým jsme se viděli v listopadu, oddává Spike.“

„Soudce Marsters oddával před bezmála třiceti pěti lety už moje rodiče,“ odtušil vážně Bennett, jako by mě napomínal. „Jde o rodinnou tradici, Chlo. A kalhoty si může zapomenout zapnout každý.“

„Třikrát?“

„No tak, Chloe.“

„Promiň.“ Trochu jsem se za ten vtípek styděla, ale nemohla jsem si pomoct. Minutku jsem stála bez hnutí a vzpomínala na toho vetchého starce. Viděla jsem ho, jako by stál přímo přede mnou. Setkali jsme se minulý podzim během naší prohlídky obřadní síně a při všech třech výpravách, které během jediné hodiny podnikl na tamní toaletu, se ztratil, a navíc se pokaždé vrátil s otevřeným poklopcem. „Myslíš, že si aspoň zapamatuje naše jmé–“

Bennett mě zastavil přísným pohledem. A když si všiml, že před ním stojím jen v podprsence a kalhotkách, jeho výraz ještě o poznání potemněl.

„Jenom si myslím,“ pokračovala jsem v úvaze a pomalu si začala rozepínat podprsenku, „že kdyby se uprostřed obřadu ztratil, aspoň bychom se trochu pobavili.“

Než jsem mu stačila ukázat odhalená prsa, sklonil hlavu a pustil se znovu do práce; přeložil pozvánku na dvě dokonale přesné půlky a okraj vyhladil prstem. „Víš, že jsi pořádně otravná?“

„Vím. A je mi to jedno.“

Bennett zvedl hlavu a při pohledu na mou nahou hruď povytáhl obočí. „Už jsme skoro u konce.“

Chtěla jsem podotknout, že skládání pozvánek není ani zdaleka ten hlavní problém, ale odpověď jsem raději polkla. Příští týden nás čeká setkání našich dvou rodin, které může klidně skončit stejnou katastrofou jako dovolená rodiny Griswoldových, takže by mi vůbec nevadilo, kdybych se od té představy odreagovala trochou sexu. K pořádnému průšvihu stačí můj otec a jeho dvě rozvedené sestry, které si moc rády přihnou, a když k tomu přidáte Bennettovu rodinu, hlavně Maxe a Willa, budeme rádi, když to skončí bez obvinění z hrdelního zločinu.

Nakonec jsem pouze šeptla: „Jenom malou rychlovku. Copak si nemůžeme dát pauzu?“

Bennett se ke mně naklonil, zabořil mi nos mezi prsa a pak se začal polibky posouvat k levé bradavce.

„Nerad odcházím od rozdělané práce.“

„Ty nerad odcházíš od práce a já nerada odkládám potěšení. Uvidíme, kdo nakonec vyhraje.“

Bennett mi přejel jazykem po bradavce a pak ji vtáhl hluboko do úst. Jeho ruce sklouzly k pasu, sjely po bocích a pak mi s uspokojivým trhnutím stáhly kalhotky.

Bennett se přesunul k druhé bradavce a s pevně přisátými ústy mi věnoval pobavený pohled, zatímco ruce mu sjížděly z boků ke stehnům.

„Mám pocit, moje otravná budoucí choti, že tentokrát bude po tvém. Zbytek pozvánek nejspíš zvládnu, až budeš spát.“

Znovu jsem mu zajela prsty do vlasů a zašeptala: „Hlavně nezapomeň ty pytlíčky se sladkostmi převázat mašlí.“

Bennett se tlumeně zasmál. „Nezapomenu, miláčku.“

Už zase jsem to cítila. Jako závan teplého větru.

Šíleně ho miluji. Celého, každičký kousek jeho těla, všechno, co se mu zračí v očích, stejně jako všechno, co mu určitě právě teď běží hlavou, ale nahlas by to neřekl:

Zaprvé že jsem to byla já, kdo naléhal, abychom co nejvíc ze svatebních příprav zvládli sami.

Zadruhé že jsem trvala na tom, abychom na svatbu sezvali všechny, i ty nejvzdálenější příbuzné, které jsme dokázali po všech koutech světa najít.

A zatřetí, že bych si za nic nenechala ujít příležitost předvést se ve svých svatebních šatech na pobřežní promenádě v letovisku Coronado.

Ale místo aby mi všechny tyhle nepopiratelné věci zopakoval – že ten trpělivý byl od začátku on a že bych se přes své ustavičné kňourání s rychlou svatbou ve Vegas nikdy nespokojila – klidně se zvedl a pomalým krokem se vydal do ložnice.

„Tak dobře. Ale dnes v noci budeme před svatbou šoustat naposledy.“

Část o šoustání mě tak nabudila, že význam zbytku věty mi naplno došel, teprve když mi zmizel v chodbě k naší ložnici.

———

Než jsem za ním dorazila, Bennett se začal svlékat. Sledovala jsem, jak si rozepíná knoflíky u poklopce džínsů a pak je spolu s trenýrkami stahuje ke kotníkům. Na chvíli se rukou zastavil u lemu košile a s povytaženým obočím se na mě obrátil s tázavým pohledem – chceš to tentokrát s košilí nebo bez ní? Kývla jsem hlavou a Bennett si košili přetáhl přes hlavu. Pak přešel k posteli, lehl si na záda a upřeně se na mě podíval.

„Pojď za mnou,“ řekl tlumeně chraplavým hlasem.

Postoupila jsem o dva kroky k posteli, ale zastavila se mimo dosah jeho rukou. „Když jsi říkal, že ‚dnes v noci budeme před svatbou šoustat naposledy‘, myslels to tak, že jinak se budeme tenhle týden milovat jen během dne?“

Koutek úst se mu zvedl v náznaku úsměvu. „Ne. Chtěl jsem říct, že od dnešní noci chci v tomto směru abstinovat, dokud nebudeme svoji.“

Sevřela mě neznámá tíseň. Netušila jsem, jestli mám jeho slova brát vážně. Vylezla jsem na postel, naklonila se nad něj a začala se polibky posouvat dolů po jeho hrudi. „Myslím, že význam slova abstinovat znám, a v tomhle kontextu mám pocit, jako bys mi v úterý říkal, že spolu strávíme zbytek týdne, aniž bychom se až do soboty milovali.“

„Přesně tak jsem to myslel.“ Bennett mě pevně uchopil za vlasy a silou mi sklonil hlavu do míst, kde se klenul jeho tvrdý, vzrušením zvlhlý úd.

Moje rty se zastavily u jeho boků, které se zvedaly ve snaze zkrátit jim cestu. „Proč bychom podle tebe měli, pro všechno na světě, abstinovat?“

„Bože můj, Chlo, přestaň mě dráždit a vezmi ho do pusy.“

Výzvu jsem ignorovala a místo toho jsem si na něj obkročmo sedla, aby mi nemohl vyklouznout, kdybych se rozhodla nějak mu ublížit. „Musel jsi přijít o rozum, když si myslíš, že se uprostřed těchhle bláznivých svatebních příprav obejdu čtyři dny bez sexu.“

„Rozum mi slouží,“ opáčil Bennett, zatímco se mě snažil posunout o něco výš, aby svým pohlavím získal snadnější přístup k mým ženským partiím. „Jen chci, aby to byl mimořádný zážitek. Ostatně nebylas to náhodou ty, kdo chtěl místo příprav na svatbu malou rychlovku?“ Bennett mi zabořil prsty do boků, trochu mě přizvedl a přitáhl mě přímo na svůj úd. „Tak se přestaň vzpírat.“

Unikla jsem v poslední chvíli. Prstem jsem zajela mezi dvě žebra, do jediného lechtivého místa na jeho těle, a on mě musel pustit.

Znovu jsem se nad něj sklonila a políbila ho na jeho dokonale tvarovaná ústa.

„Jenže to bylo ještě předtím, než jsi prohlásil, že mi hodláš od dnešní půlnoci odepřít přístup ke svému kouzelně komickému tělu. V sobotu nás čeká svatební noc. A pokud jde o mě, žádnou další mít nebudeme. Tak proč by neměla být mimořádná, i kdybys mě celý týden šoustal jako králík?“

„Možná chci, abys trochu vytrávila,“ zašeptal a posadil se, takže teď jsem mu seděla v klíně. Ústy mi jezdil po krku, klíčních kostech, po prsou. „Chci, abys byla tak hladová, že nebudeš myslet na nic jiného než na sex.“ Bennetta se zmocňovala vášeň. Pevně mi tiskl boky a horečně líbal po těle. Jasně jsem vnímala, jak mi jeho úd tlačí na vnitřní stranu stehna, a ze všeho nejvíc ho chtěla cítit v sobě. Toužila jsem po jeho nezvladatelně roztoužených vzdeších.

A pak mi to došlo. „Chtěl bys mě mít tak hladovou, aby mi nevadilo, když ze mě strháš to nekřesťansky drahé prádlo, které jsem si koupila na svatební noc.“

Bennett se rozesmál a s ústy přitisknutými na moje ňadra řekl: „Moc pěkná teorie, ale chybná.“

Znala jsem Bennetta Ryana dost dobře, abych věděla, že tuhle bitvu nevyhraji. Ne tady a ne teď. Slovy jsem ho nikdy nedokázala porazit; vítězila jsem pouze činy. Klekla jsem si nad něj, odtáhla se a s úsměvem poslouchala jeho hluboký zklamaný vzdech. Pak jsem se ale otočila rozkrokem nad jeho tvář a současně vzala jeho úd do pusy. Bennett mě dychtivě uchopil za boky a doširoka roztaženými prsty mě tlačil níž a níž a níž.

Ucítila jsem příjemné teplo a s pohledem upřeným ke stropu jsem zavřela oči. Po jemném doteku jazyka přišla na řadu nedočkavě sající ústa. Takřka okamžitě jsem se ztratila v pravidelném rytmu jeho vzdechů, jeho tlumeně znějících slov. Práci rtů znovu převzaly ostré zuby a Bennett si počínal stále divočeji a vášnivěji. Dychtivě se pode mnou zvedal a povzbuzoval mě. Pevně jsem mu sevřela úd a s obdivem sledovala, jak je dlouhý, hladký a krásně tvarovaný. Nesmírně jsem si ten dotyk užívala, stejně jako nedočkavé vlnění jeho boků.

S nemravně šibalským úsměvem jsem foukla na špičku jeho žaludu a zašeptala: „Tou pusou to děláš moc dobře.“

Bennett zasténal vzrušením a povzbudil mě prudce vyklenutými boky. Já se ale jen o trochu přiblížila, aby na svém naběhlém údu pocítil můj teplý dech. Rukou jsem sjela o něco níž, sevřela jeho šourek, lehce zatáhla a pak začala rytmicky dráždit dolní část jeho penisu. Horní konec se musel nadále spokojit s mým dechem.

Vždycky mě dokázal udělat nejsnáze pusou, rychleji než kteroukoli další částí těla, a já cítila, že se ten okamžik blíží. Fyzická slast posilovala potěšení z láskyplného dráždění a oba pocity mě neodolatelně rozpalovaly a přispívaly k mému nejoblíbenějšímu orgasmu: s Bennettovými ústy na mé mušličce a mou rukou na jeho nedočkavém údu. Vášeň mě spalovala jako žhnoucí plamen, prostupovala celým tělem a nohama. Dokonale mě stravovala a postupně jsem se přestávala ovládat. Rozevřenými stehny jsem se tiskla k jeho ústům a v bláznivém rytmu jsem mu prsty dráždila úd.

Společně jsme se začali zklidňovat. Bennett mi políbil poštěváček, vtiskl mi polibek na bok a pak mě jemně přetočil na záda. Rukou jsem si přejela po břichu a po prsou a nechala ji přitisknutou na divoce tlukoucím srdci. Dobře jsem si uvědomovala, že mě nejspíš čekají problémy. Dosyta jsem si užila Bennettovu oblíbenou předehru a nijak se mu za to neodvděčila. Ale v tu chvíli mi to bylo jedno. Potřebovala jsem aspoň minutku, abych si naplno vychutnala účinky velkolepého oralgasmu Bennetta Ryana.

„To teda bylo něco,“ zamumlala jsem, zatímco jsem sotva popadala dech. „Máš pusu, co by si zasloužila místo mezi řeckými bohy. Mohli by jí říkat Ústeus.“

Bennett se na mě převalil a divoce se mi zadíval do tváře. „Vím, o co se snažíš.“

Doširoka jsem otevřela oči a chvíli čekala, než jeho rozmazaná silueta získá ostřejší kontury. „O co se podle tebe snažím?“

Posunul se výš a stehny mi sevřel žebra. S úsměvem jsem mu rukama přejela po nohou a sledovala, jak si prsty objímá úd a pevným stiskem sjíždí ke kořenu. Jeho hlas zněl sladce a současně čpěl kouřem: „Nejspíš si myslíš, že tu bitvu vyhraješ.“

„Jakou bitvu?“

Bennett se zasmál, jednou rukou se opřel o matraci vedle mé hlavy a zůstal nade mnou viset s propnutým tělem. Úd měl jen pár centimetrů od mých úst, pomalu se nakláněl čím dál blíž a volnou rukou mi lehce přejížděl po zadku. Bez rozmýšlení jsem vyplázla jazyk a lehce ochutnala jeho zvlhlý úd. Vnímala jsem, jak se mi v puse sbíhají sliny, jak mi tvrdnou bradavky. Toužila jsem ho sevřít v ústech, chtěla jsem cítit jeho rytmický pohyb. Dovnitř a ven.

Bennett se místo toho o pár centimetrů odtáhl a mně nezbylo než sledovat, jak přede mnou pomalu masturbuje.

„Vidím, jak ti na krku pulzuje tepna.“

Ztěžka jsem polkla. „Což znamená?“

„Což znamená,“ začal pomalu s arogantně povýšeným úsměvem, „že dobře vidím, jak moc po tom toužíš.“ Bennett se znovu trochu nahnul, lehce se penisem dotknul mých rtů a znovu se odtáhl. „Chceš ho ve své puse.“ Jeho ruka začala zrychlovat a současně jsem slyšela, jak se zrychluje jeho dech. „Chceš ho cítit na jazyku.“

Měl pravdu. Toužila jsem po tom tak moc, až jsem měla strach, že touhou shořím nebo mi povolí k prasknutí napjatá kůže.

„Rozhodně ne tak jako ty,“ opáčila jsem nervózně přepjatým tónem. „Bez sexu by ses ani den neobešel.“

Bennett ztuhl a pak se zaklonil a posunul se o něco níž. Na okamžik, jednu dokonale šťastnou chvíli, jsem si myslela, že mi roztáhne nohy a vztekle ze mě vyšoustá duši, ale on místo toho zaklonil hlavu, z výšky se na mě podíval a pak si stoupl.

„Co to děláš?“ zeptala jsem se a opřela se o loket, abych ho viděla, jak si natahuje trenýrky.

„Snažím se dokázat, že se mýlíš.“

Bennett prošel dveřmi a zmizel mi z očí.

„Proč musíš být tak zatraceně tvrdohlavej?“ zaječela jsem za ním a místo odpovědi jsem pouze z půli chodby uslyšela jeho pobavené odfrknutí. „A mimochodem, pokud si náhodou nevzpomínáš, dnes ráno jsem ti ho ve sprše vykouřila – takže technicky vzato jsi dnes už sex měl!“

Určitě se vrátí, říkala jsem si v duchu. Na sto procent se vrátí. Stačí, když počkám.

Ležela jsem na zádech a zírala do stropu. Kůže mě pálila a svrběla a mezi nohama jsem cítila spalující žár. Mozek trucoval, ale tělo jeho tempo nestíhalo a stále mě ponoukalo, abych se za ním vydala a poprosila o pokračování. Tentokrát tak, jak to má být: s jeho údem hluboko v mojí vagině a pěkně pravidelně a rychle.

Do ticha ložnice se ozvalo cvaknutí otvírané chladničky. Zprudka jsem se posadila na posteli. To si jako vážně chystá něco k jídlu?

Než jsem to stačila trochu promyslet, úplně nahá jsem se hnala chodbou. Na tvrdé dřevěné podlaze mi uklouzla noha a zpoza rohu jsem se vynořila právě v okamžiku, kdy s náručí plnou jídla zavíral chladničku.

„To si ze mě snad děláš srandu,“ vyštěkla jsem a zastavila se jen pár centimetrů od místa, kde si hodlal podle všeho připravit sendvič. „Takže zrovna teď jsi dostal chuť na nějakou zasranou krůtí rolku?“

Bennett se otočil a dlouze se na mě zadíval. Očima přejel od tváře snad po všech záhybech mého nahého těla – ten darebák se ani nesnažil skrývat, jak rád by mě právě teď šoustal – a nakonec se vrátil tam, kde začal. „Říkal jsem si, že dokud mě moje snoubenka nepřestane úmyslně dráždit nebo dokud se můj pták nenaučí sám sebe kouřit, mohl bych klidně něco zakousnout.“

„Ale…“ začala jsem bez jasné představy, jak dál. Jak mu co nejlépe dát najevo, aby mě znovu vylízal, aniž bych na sebe přivolala jeho sexuálně frustrovaný hněv. Jeho pobavený škleb se mi vůbec nelíbil.

„To od tebe není hezké.“

„Jestli chceš sex, tak jen tak, jak se to líbí mně. Dnes večer je ta noc, Millsová. Vlastně,“ pokračoval se samolibým úsměvem, „dnes je vůbec poslední noc, kdy tě budu šoustat s tímhle jménem.“

Tohle jsem prostě nemohla nechat být. „Na ničem ohledně jména jsme se zatím nedohodli, Ryane. Já pořád dávám přednost Chloe Myanové a Bennettu Rillsovi.“

„Tak mi řekni, až budeš připravená, Chlo.“ Bennett se mi pár tichých okamžiků díval do očí a pak se trochu naklonil, takže stačilo, abych udělala totéž, a mohla jsem ho políbit. O pár centimetrů jsem se přiblížila, ale on se o kousek odtáhl.

„Až řekneš ‚prosím, Bennette, moc to potřebuju‘, ošoustám tě tak, že na to budeš pár dní vzpomínat, kdykoli si sedneš.“

Několikrát jsem otevřela pusu a zase ji zavřela, ale ani jednou z ní nevyšlo jediné slovo. Bennett se spokojeně usmál, jako by znal výsledek předem, a pustil se znovu do přípravy sendviče.

Před cestou do kuchyně se neobtěžoval s košilí a jeho obnažená hruď tu zářila jako maják. Hladká vypnutá kůže měla snědý nádech, který získala při běžeckých výpravách, kdy ji odhaloval jarnímu slunci.

Dívala jsem se, jak se mu při otvírání sklenice s hořčicí a zásuvky s příbory, kde hledal nůž, stejně jako při trhání pytlíku s chlebem napínají na pažích svaly. Dokonce i při těchhle jednoduchých činnostech jsem si připadala, jako bych sledovala to nejdrsnější, nejúžasnější porno. Milovala jsem jeho předloktí, jeho tmavé vlasy, opálenou kůži, křivky jeho svalnatého těla.

Bože můj, jsem vážně neskutečně pitomá.

Viděla jsem, jak mu jazyk klouže po vlhkých rtech. Vlasy měl rozcuchané a ztěžka mu padaly do čela. A když jsem pohledem sklouzla dolů po těle, uviděla jsem jedinou reakci na mou přítomnost, kterou nedokázal skrýt. Byl pořád tak vzrušený, že mu ztvrdlý úd napínal horní lem nízko posazených trenýrek.

Bože můj.

Znovu jsem otevřela pusu a on se, aniž by mi věnoval jediný pohled, trochu naklonil na stranu a přiblížil ucho blíž k mým rtům. Z hrudi mi vyšel rozechvělý vzdech a pevně jsem stiskla víčka.

„Bennette…?“

„Co jsi říkala?“ zeptal se. „Nějak jsem tě neslyšel.“

Ztěžka jsem polkla a zašeptala: „Prosím.“

„A o copak?“

Měla jsem na jazyku klidně si Bennette vyliž prdel. Ale na to by mi nikdo neskočil. Ve skutečnosti jsem chtěla, aby vylízal mě. Takže jsem si dopřála další hluboký nádech a pokorně připustila: „Bennette, já to potřebuju.“

Přišlo to, než jsem si stačila uvědomit, co se děje: Bennett jediným máchnutím uklidil kuchyňský stůl a vše, co před chvílí vytáhl z chladničky, skončilo s rachotem na podlaze. Sklenice se roztříštila na kousky a nůž několikrát poskočil po dlaždicích a narazil do obkladové lišty. Bennett mě přitiskl k sobě, jazykem mi ucpal ústa a obdařil mě hlubokým spokojeným stenem.

Teď už to nebyla žádná hra plná opatrných něžných doteků.

Bennett mě vysadil na kuchyňský stůl, rukama mě přitiskl na chladnou mramorovou desku a otevřenou dlaní mě pevně tlačil na hrudní kost. Druhou rukou mi doširoka roztáhl nohy a nedočkavě si stáhl trenýrky. Než jsem stačila říct, jak moc jsem po tom toužila a jak je mi líto, že jsem ho předtím škádlila – skutečně jsem toho litovala a současně mě svou primitivní divokostí příjemně vzrušoval a děsil – Bennett do mě s lehkostí hluboko vnikl a stejně rychle vyklouzl ven, jako by mě svými dokonale propracovanými pohyby trestal.

Těžká váha jeho ruky na mé hrudi zmizela. Chytil mi nohy, přistoupil o krok blíž, položil si moje nohy na ramena a zaútočil na odhalené místo s takovou silou, až se mi nárazem rozechvěla celá páteř. Rukama mi sjel k bokům, pevně mě svíral a se zakloněnou hlavou mě šoustal, tentokrát tak, aby si to užíval on. Stůl byl naštěstí dostatečně pevný, aby vydržel nápor jeho přírazů, a já se pevně držela rukama okraje za hlavou, aby do mě mohl vniknout ještě hlouběji. Ani to mi ale nestačilo; chtěla jsem víc. Chtěla jsem to tvrdě, vlhce, drsně. Říkal, že pár dní se bez toho budu muset obejít, a já lépe než kdokoli jiný věděla, že tohle je ta věc − jediná věc –, která může zabránit, abych se totálně ztratila v divoké bouři nadcházejícího stresu. Potřebovala jsem ho cítit hlouběji než kdykoli předtím a byla jsem dokonale posedlá představou, že se to nějakým způsobem podaří.

„Bože můj, jsi tak úžasně vlhká,“ zasténal Bennett a otevřel oči, aby se na mě podíval. „Jak to mám zvládnout, abych tě nešukal? Vůbec si nedokážeš představit, jak moc to potřebuju.“

„Tak proč jsi říkal, že to nemůžeme dělat?“

Bennett se ke mně naklonil, a přitom mi přitiskl stehna pevně k hrudi. „Protože je to jediný okamžik v životě, kdy dokážu zpomalit a užívat si tvou společnost bez sexu.“ Z ústy přitisknutými k mému krku nabral trochu vzduchu a pak mi na stejném místě olíznul kůži; jeho jazyk, jeho zuby mě pálily stejně jako jeho ruce. „Co mám dělat, abych nemusel v jednom kuse myslet na to, kam tě vzít, abychom mohli být deset minut, čtvrt hodiny, hodinku sami. Nechci se zlobit na každého, kdo nás od sebe oddělí, protože s námi přijel slavit,“ pokračoval se zklidněným dechem. „Jsem tebou dokonale posedlý, jsem dokonale posedlý tímhle. A chci ti ukázat, že se dokážu ovládat.“

„Ale co když o to nestojím?“

Bennett mi zabořil tvář do krku a zpomalil, ale já jeho tělo znala natolik, abych věděla, že se přestává ovládat, že se blíží k místu, odkud už není návratu.

Znovu se ke mně přitiskl a opětovně nalezeným rytmem dal zapomenout na mou otázku. Dokázala jsem vnímat jen stále sílící rozkoš mezi nohama.

Byla jsem pod ním jako v pasti a Bennett se soustředil jen na mé uspokojení. Pronikal stále hlouběji, posouval mě k cíli a já mu zatínala nehty do ramen a nedočkavě vítala každý jeho pohyb. Bolela mě záda, na páteři mě mrazila ledově chladná kamenná deska, ale jeho čím dál usilovnější přírazy mi dávaly na vše zapomenout. Na bolesti v té chvíli nezáleželo. Dokud jsem ho cítila v sobě, klidně bych se rozpadla na kusy. Toužila jsem jen po něm a jeho lásce.

Orgasmus se ohlásil stříbřitým chvěním na kůži. Zachvátil mě zvenku i zevnitř tak silně, až jsem netušila, jestli ten pocit naprostého naplnění a zplenění přežiji. Přišlo to tak náhle a prudce, až se mi zatmělo před očima. Vykřikla jsem a pevně ho k sobě přitiskla. Potřebovala jsem na sobě cítit celou váhu jeho těla.

Pohyboval se stále rychleji a divočeji a nakonec se hluboce prohnul v pase. „Do prdele!“ vykřikl a jeho hlas se odrazil od klenutého stropu. Uprostřed orgasmu nade mnou zamrzl a zůstal bez hnutí. „Do prdele!“

Deska kuchyňského stolu byla studená jako led, ale i tak jsme byli celí zbrocení potem. A bez dechu. Bennett se trochu povytáhl na špičkách a teď už o něco pomaleji klouzal tam a zpět. Jako by nechtěl přestat, i když musel. Tiskl se ke mně a znovu se odtahoval a očima klouzal po mé zrudlé kůži.

Vrchol měl už chvíli za sebou, ale nezdálo se, že by měl dost. Působil jako šelma, která ulovila malou gazelu, a teď se před dalším výpadem rozhlíží po zbytku stáda. Takhle jsem ho milovala. Líbil se mi Bennett, který se sotva dokázal ovládat a který se vůbec nepodobal svému uměřenému dvojníkovi, jakým byl ve dne. Díval se na mě temným pohledem, jako by mě ani neviděl. Hladovýma rukama se dotýkal místa mezi mýma nohama rozpáleného předchozím laskáním a pak se přes boky a po těle posunul k bradavkám, které začal hrubě dráždit. Pevně mi sevřel ňadra, jako by je připravoval pro nedočkavá ústa, a dychtivě se přisál ke kůži.

„Hlavně ať tam po tobě nezůstane cucflek, ty příšero,“ ozvala jsem se slabým a chraplavým hlasem. „Moje šaty…“

Bennett se odtáhl a s náhle rozjasněným pohledem se mi podíval do očí. Nejspíš si právě uvědomil, že nejsme na světě sami a že nás během nadcházející svatby čeká setkání s dalšími lidmi. Během svatby, při níž budu mít na sobě šaty bez ramínek, které odhalí všechny stopy po kousancích a vášnivých polibcích, k nimž se právě chystal.

„Omlouvám se,“ zašeptal. „Jenom jsem si nemohl…“

„Já vím.“ Když se narovnal, zajela jsem mu prsty do vlasů a přitáhla ho k sobě. Nejraději bych tak zůstala napořád: navždy bych zůstala ležet na kuchyňském stole a on by se nakláněl a tiskl ke mně.

Bennett zhluboka vzdechl a přišpendlil mě svou váhou k desce.

Najednou působil naprosto vyčerpaně. Během posledních několika měsíců pomáhal ve všech fázích svatebních příprav a navíc dělal, co mohl, aby mě udržel při smyslech, což ho muselo stát spoustu sil. Znovu jsem mu prsty pročísla vlasy a zavřela oči. Líbila se mi tahle připomínka, že i Bennett je jenom smrtelník, muž, který může být – který je – vyčerpaný, který dokáže být něžný. Byl dokonalý milenec, dokonalý šéf a dokonalý přítel. Nechápu, jak to vůbec zvládal. Ale nepochybuji, že občas zatoužil po tiché přítelkyni, ženě, která by se s ním v jednom kuse nehádala, která by nezpochybňovala každý jeho nápad. Cítila jsem, jak se mě zmocňuje lehká pochybnost, zavrtává se pod kůži a proplétá se směrem k mozku. Pak ale zmizela a na ústech se objevil spokojený úsměv.

Bennett Ryan byl perfekcionista, neskutečně náročný, tvrdohlavý chlap toužící po moci. Každá jiná žena by s ním vydržela sotva dvě vteřiny, než by ji sežvýkal a vyplivl.

Přiznávám, že někdy bych dala přednost nějakému poddajnému drahouškovi, ale místo toho jsem měla tohohle božského bastarda.

Bennett se narovnal, vtiskl mi polibek mezi prsa a s nespokojeným zamručením ze mě vyklouzl. Sehnul se pro trenýrky, které si opět oblékl, a přejel mě pohledem, který mě na holé vlhké kůži pálil jako ostré kovové hroty.

„Dorazím ty pozvánky a dovážu ty zatracený stuhy,“ oznámil a přejel si rukou po tváři. „A ty bys měla uklidit kuchyň, pokud chceš později pokračovat v posteli.“

„To ne,“ zakroutila jsem hlavou a opřela se o loket. Kuchyně byla v hrozném stavu. „Raději se postarám o pozvánky.“

„Uklidíš kuchyni,“ řekl rozhodným tónem. „Pokud možno rychle. A nezapomeňte na kompromitující skvrny, slečno Millsová.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Božské začátky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.