Zákon o státním pozemkovém úřadu

Komentář

Zákon o státním pozemkovém úřadu

Komentář

Jakub Hanák / Jana Tkáčiková

Vzor citace:

HANÁK, J., TKÁČIKOVÁ, J. Zákon o Státním pozemkovém úřadu. Komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2020, 160 s.

Právní stav publikace je k 1. 9. 2020.

© JUDr. Jakub Hanák, Ph.D., JUDr. Jana Tkáčiková, Ph.D., 2020

ISBN 978-80-7598-872-0 (brož.)

ISBN 978-80-7598-873-7 (e-pub)

ISBN 978-80-7598-874-4 (mobi)

www.wolterskluwer.com

Seznam použitých zkratek

Právní předpisy

horní zákon

zákon č. 44/1988 Sb., o ochraně a využití nerostného bohatství (horní zákon)

katastrální vyhláška

vyhláška Českého úřadu zeměměřického a katastrálního č. 357/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální vyhláška)

katastrální zákon

zákon č. 256/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální zákon)

Listina

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

spr. řád / správní řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

stavební zákon

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

o. s. ř. / občanský soudní řád

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

obč. zák. / občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obch. zák. / obchodní zákoník

zákon č. 153/1991 Sb., obchodní zákoník

oceňovací vyhláška

vyhláška Ministrestva financí č. 441/2013 Sb., k provedení zákona o oceňování majetku (oceňovací vyhláška)

Ústava

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

vodní zákon

zákon č. 254/2001 Sb., o vodách a o změně některých zákonů (vodní zákon)

zák. o krajích

zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení)

zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi

zákon č. 428/2012 Sb., o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi a o změně některých zákonů (zákon o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi)

zák. o majetku ČR

zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích

zák. o obcích

zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení)

zák. o oceňování majetku

zákon č. 151/1997 Sb., o oceňování majetku a o změně některých zákonů (zákon o oceňování majetku)

zák. o ochraně přírody a krajiny

zákon č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny

zák. o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků

zákon č. 95/1999 Sb., o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků z vlastnictví státu na jiné osoby a o změně zákona č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 357/1992 Sb., o dani dědické, dani darovací a dani z převodu nemovitostí, ve znění pozdějších předpisů

zák. o Pozemkovém fondu ČR

zákon č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky

zák. o pozemkových úpravách

zákon č. 139/2002 Sb., o pozemkových úpravách a pozemkových úřadech a o změně zákona č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění pozdějších předpisů

zák. o pozemních komunikacích

zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích

zák. o půdě

zákon č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku

zák. o registru smluv

zákon č. 340/2015 Sb., o zvláštních podmínkách účinnosti některých smluv, uveřejňování těchto smluv a o registru smluv (zákon o registru smluv)

zák. o Stát. pozemkovém úřadu

zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu a o změně některých souvisejících zákonů

zák. o zemědělství

zákon č. 252/1997 Sb., o zemědělství

Ostatní zkratky

BPEJ

bonitovaná půdně ekologická jednotka

ČR

České republika

EU

Evropská unie

NS

Nejvyšší soud

NSS

Nejvyšší správní soud

RÚIAN

Registr územní identifikace, adres a nemovitostí

Úřad

Státní pozemkový úřad

ÚS

Ústavní soud

ZPF

zemědělský půdní fond

Seznam předpisů citovaných v komentáři[1], [2]

ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky

usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky

ústavní zákon č. 347/1997 Sb., o vytvoření vyšších územních samosprávných celků

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

zákon č. 40/1964 Sb., Občanský zákoník

zákon č. 50/1976 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

zákon č. 153/1991 Sb., obchodní zákoník

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon)

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 53/1966 Sb., o ochraně zemědělského půdního fondu

zákon č. 61/1977 Sb., o lesích

zákon č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči

zákon č. 44/1988 Sb., o ochraně a využití nerostného bohatství (horní zákon)

zákon č.172/1991 Sb., o přechodu některých věcí z majetku České republiky do vlastnictví obcí

zákon č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku

zákon č. 284/1991 Sb., o pozemkových úpravách a pozemkových úřadech

zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví

zákon č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky

zákon č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny

zákon č. 244/1992 Sb., o posuzování vlivů rozvojových koncepcí a programů na životní prostředí

zákon č. 334/1992 Sb., o ochraně zemědělského půdního fondu

zákon č. 357/1992 Sb., o dani dědické, dani darovací a dani z převodu nemovitostí zák. č. 289/1995 Sb., o lesích a o změně a doplnění některých zákonů (lesní zákon)

zákon č. 183/1993 Sb., kterým se mění a doplňuje zákon č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění zákona č. 42/1992 Sb., zákona č. 93/1992 Sb. a zákona České národní rady č. 39/1993 Sb.

zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích

zákon č. 77/1997 Sb., o státním podniku

zákon č. 151/1997 Sb., o oceňování majetku a o změně některých zákonů (zákon o oceňování majetku)

zákon č. 252/1997 Sb., o zemědělství

zákon č. 95/1999 Sb., o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků z vlastnictví státu na jiné osoby a o změně zákona č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 357/1992 Sb., o dani dědické, dani darovací a dani z převodu nemovitostí, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 222/1999 Sb., o zajišťování obrany České republiky

zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení)

zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení)

zákon č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla)

zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích

zákon č. 458/2000 Sb., energetický zákon

zákon č. 100/2001 Sb., o posuzování vlivů na životní prostředí a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 253/2001 Sb., kterým se mění zákon č. 95/1999 Sb., o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků z vlastnictví státu na jiné osoby a o změně zákona č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 357/1992 Sb., o dani dědické, dani darovací a dani z převodu nemovitostí, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 254/2001 Sb., o vodách a o změně některých zákonů (vodní zákon)

zákon č. 449/2001 Sb., o myslivosti

zákon č. 139/2002 Sb., o pozemkových úpravách a pozemkových úřadech a o změně zákona č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 206/2002 Sb., kterým se mění zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích

zákon č. 111/2009 Sb., o základních registrech

zákon č. 227/2009 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím zákona o základních registrech

zákon č. 299/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky

zákon č. 234/2012 Sb., o státní službě

zákon č. 428/2012 Sb., o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi a o změně některých zákonů (zákon o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi)

zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 256/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální zákon)

zákon č. 280/2013 Sb., kterým se mění zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu a o změně některých souvisejících zákonů, zákon č. 289/1995 Sb., o lesích a o změně a doplnění některých zákonů (lesní zákon), ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 250/2014 Sb., o změně zákonů souvisejících s přijetím zákona o státní službě

zákon č. 268/2015 Sb., kterým se mění zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 361/2000 Sb., o provozu na pozemních komunikacích a o změnách některých zákonů (zákon o silničním provozu), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 340/2015 Sb., o zvláštních podmínkách účinnosti některých smluv, uveřejňování těchto smluv a o registru smluv (zákon o registru smluv)

zákon č. 185/2016 Sb., kterým se mění zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 460/2016 Sb., kterým se mění zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, a další související zákony

zákon č. 123/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, ve znění pozdějších předpisů

zákon č. 225/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 295/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 219/2003 Sb., o uvádění do oběhu osiva a sadby pěstovaných rostlin a o změně některých zákonů (zákon o oběhu osiva a sadby), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 229/2019 Sb., kterým se mění zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 314/2019 Sb., kterým se mění zákon č. 289/1995 Sb., o lesích a o změně a doplnění některých zákonů (lesní zákon), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

zákon č. 237/2020 Sb., kterým se mění zákon č. 151/1997 Sb., o oceňování majetku a o změně některých zákonů (zákon o oceňování majetku), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony

nařízení vlády č. 237/2011 Sb., o stanovení rezervy státních pozemků pro uskutečňování rozvojových programů státu

nařízením vlády č. 218/2014 Sb., o stanovení rezervy státních pozemků pro uskutečňování rozvojových programů státu

nařízením vlády č. 65/2016 Sb., kterým se mění nařízení vlády č. 218/2014 Sb., o stanovení rezervy státních pozemků pro uskutečňování rozvojových programů státu

usnesení vlády č. 271 ze dne 24. 3. 2004 o koncepci reformy veřejných rozpočtů – ukončení činnosti Pozemkového fondu České republiky

usnesení vlády č. 565 ze dne 17. 5. 2006 o Zásadách postupu při dokončování privatizace podle zákonů č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby a č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky, ve znění pozdějších předpisů

usnesení vlády č. 257 dne 17. 3. 2008 o Zásadách transformace Pozemkového fondu České republiky zákon č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby

vyhláška Ministerstva financí č. 182/1988 Sb., o cenách staveb, pozemků, trvalých porostů, úhradách za zřízení práva osobního užívání pozemků a náhradách za dočasné užívání pozemků

vyhláška Ministerstva financí č. 316/1990 Sb., kterou se mění a doplňuje vyhláška č. 182/1988 Sb., o cenách staveb, pozemků, trvalých porostů, úhradách za zřízení práva osobního užívání pozemků a náhradách za dočasné užívání pozemků

vyhláška Ministerstva financí č. 62/2001 Sb., o hospodaření organizačních složek státu a státních organizací s majetkem státu

vyhláška Ministerstva zemědělství č. 225/2002 Sb., o podrobném vymezení staveb k vodohospodářským melioracím pozemků a jejich částí a způsobu a rozsahu péče o ně

vyhláška Ministerstva pro místní rozvoj č. 501/2006 Sb., o obecných požadavcích na využívání území

vyhláška Českého úřadu zeměměřického a katastrálního č. 358/2013 Sb., o poskytování údajů z katastru nemovitostí

vyhláška Českého úřadu zeměměřického a katastrálního č. 357/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální vyhláška)

vyhláška Ministrestva financí č. 441/2013 Sb., k provedení zákona o oceňování majetku (oceňovací vyhláška)

vyhláška Ministerstva zemědělství č. 13/2014 Sb., o postupu při provádění pozemkových úprav a náležitostech návrhu pozemkových úprav

vyhláška Ministerstva zemědělství č. 298/2014 Sb., o stanovení seznamu katastrálních území s přiřazenými průměrnými základními cenami zemědělských pozemků

vyhláška Ministerstva zemědělství č. 227/2018 Sb., o charakteristice bonitovaných půdně ekologických jednotek a postupu pro jejich vedení a aktualizaci

zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí

[1]  Předpisy jsou řazeny v pořadí:

– ústavní zákony,

– kodexy,

– zákony,

– ostatní právní předpisy.

[2]  Není-li uvedeno jinak, jsou všechny předpisy v textu citovány ve znění pozdějších předpisů.

Úvod

Česká republika byla v době svého vzniku v důsledku kolektivizace a socializace pozemkového vlastnictví, vlastníkem značného množství půdy. V důsledku restitučních a privatizační procesů se rozsah pozemkového vlastnictví České republiky od roku 1989 významným způsobem zmenšil. To ale neznamená, že by měl stát rezignovat, resp. že by rezignoval na své postavení vlastníka strategického a udržitelného množství pozemků. Vedle vysokého podílu státních lesů zůstává nezanedbatelné ani množství zemědělských pozemků, které stát vlastní. Tyto dvě skupiny pozemků přitom tvoří přes 85 % veškeré půdy v České republice.

Komentovaným zákonem byl zřízen – Státní pozemkový úřad (dále jen „Úřad“) – subjekt, jehož prostřednictvím stát nejen stále ještě dokončuje procesy restituce a privatizace převážně zemědělské půdy, ale kterým stát především zajišťuje další důležité aktuální či kontinuální veřejné funkce, ať již v podobě správy rezervy pozemků či provádění pozemkových úprav.

Na Českou republiku, tedy stát, můžeme nahlížet dvojí optikou. Pro účely soukromoprávních vztahů, včetně výkonu majetkových práv, jak plyne i z § 21 obč. zák., je stát považován za právnickou osobu (obdobně § 6 zák. o majetku ČR). Jakým způsobem je právní jednání státu v právních vztazích realizováno blíže vymezuje zákon o majetku ČR, právní předpis, na který je v druhé větě § 21 obč. zák. odkazováno. Stát v právních vztazích vystupuje buď přímo, jeho jménem jednají příslušné organizační složky státu, nebo nepřímo prostřednictvím k tomu zřízených nebo založených právnických osob, státních organizací. Organizační složky státu na rozdíl od státních organizací nemají právní osobnost, jejich jednání je jednáním státu (§ 3 zák. o majetku ČR). Druhou rovinu nahlížení na stát představuje jeho vystupování v právních vztazích v postavení vykonavatele státní moci, kterou vykonávají státní orgány bez ohledu na jejich právní osobnost. Stejnou optikou je nutné nahlížet na Úřad, který byl zřízen tímto zákonem jak k výkonu majetkových práv státu, tak k výkonu státní moci ve stanoveném rozsahu. Zřízení Úřadu bylo především důsledkem dvou skutečností: nutnosti vypořádat se s transformací Pozemkového fondu na organizační složku státu splňující požadavky zákona o majetku ČR na straně jedné, a současně odpovídajícím způsobem právně podchytit organizační uspořádání soustavy pozemkových úřadů, které byly „ztraceny” ve strukturách Ministerstva zemědělství na straně druhé.

Konečnému přijetí zákona a zřízení Úřadu předcházelo několik důležitých kroků. Již v roce 2004 tehdejší vláda ČR v rámci schvalování koncepce reformy veřejných rozpočtů rozhodla, že činnost Pozemkového fondu bude ukončena do 31. 12. 2009 (usnesení vlády č. 271 ze dne 24. 3. 2004 o koncepci reformy veřejných rozpočtů – ukončení činnosti Pozemkového fondu České republiky), neboť jeho existence po postupném dobíhání restitučních a privatizačních procesů (Zeman, 2017) nebyla již na místě. Pozemkový fond byl zřízen zákonem o Pozemkovém fondu ČR jako právnická osoba zapisovaná do obchodního rejstříku (NS 3 Cdon 1110/96). Jeho hlavním posláním byla správa pozemkového vlastnictví České republiky v rámci ekonomické transformace a společenských změn po roce 1989. Jeho primární působnost, správa vybraných nemovitostí ve vlastnictví státu a zajištění restitučních procesů, vycházela ze zákona o půdě (NS 26 Cdo 1024/2000). Dále působil jako prostředník při privatizaci státních zemědělských podniků v souladu se zákonem č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby. Mimo zmíněné restituční a privatizační převody rozšířil působnost Pozemkového fondu v oblasti převodů státní půdy zákon o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků. V neposlední řadě postavení Pozemkového fondu jako subjektu, který hospodaří s veřejným majetkem, ovlivnil a upravil zákon o majetku ČR.

Termín navrhovaný v roce 2004 k ukončení činnosti Pozemkového fondu nebyl dodržen, naopak vláda v roce 2008 (usnesení vlády č. 257 dne 17. 3. 2008 o Zásadách transformace Pozemkového fondu České republiky) schválila předložený návrh Ministerstva zemědělství a Ministerstva financí, podle kterého měl být Pozemkový fond transformován na organizační složku státu v působnosti Ministerstva zemědělství. Ministru zemědělství byla uložena povinnost zajistit odpovídající legislativní a organizační kroky. Mezikrokem před samotným zákonným zřízením Úřadu byla změna systému řízení Pozemkového fondu z kolektivního na manažerský (zákon č. 299/2009 Sb., kterým se mění zákon č. 569/1991 Sb., o Pozemkovém fondu České republiky) a restrukturalizace organizačního uspořádání pracovišť Pozemkového fondu i Ministerstva zemědělství. Zákon o Státním pozemkovém úřadu byl přijat až 19. 12. 2012 s účinností od 1. 1. 2013. Nebyla stanovena žádná legisvakanční lhůta, což se projevilo v provizorním provádění činností Úřadu zejména v roce 2013 (Nejvyšší kontrolní úřad, 2015).

Přijetím zákona o Státním pozemkovém úřadu byla ukončena činnost Pozemkového fondu a zrušen zákon o Pozemkovém fondu ČR. Z důvodu zjednodušení a zpřehlednění právní úpravy byl také zrušen zákon o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků, podle které probíhala privatizace státní půdy mimo režim restitucí či pozemkových úprav. Jeho potřebná, upravená a zredukovaná ustanovení byla začleněna do zákona o Státním pozemkovém úřadu. Mimo derogačních ustanovení bylo zákonem přímo novelizováno 23 právních předpisů, kterých se zrušení Pozemkového fondu a zřízení Úřadu dotýká (viz část druhá až dvacátá pátá zákona o Státním pozemkovém úřadu).

Zákon byl od jeho přijetí devětkrát novelizován. Z toho samotného znění zákona se týkalo šest novelizujících právních předpisů.

Prvním byla novela č. 280/2013 Sb., která reagovala na dílčí nedostatky v souladu postupů při převodech pozemků podle zákona o Státním pozemkovém úřadu a zákona o půdě. Další novelou č. 250/2014 Sb. byl zákon přizpůsoben zákonu č. 234/2012 Sb., o státní službě, konkrétně § 2 zák. o Stát. pozemkovém úřadu. Obdobnou dílčí změnu si vyžádal § 21 zák. o Stát. pozemkovém úřadu v souvislosti s přijetím zákona č. 225/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony. Zbývající tři novelizující právní předpisy znamenaly významnější změny.

Rozsáhlejší změny zákona o Státním pozemkovém úřadu přinesla novela č. 185/2016 Sb. Jejím cílem bylo na základě analýzy vývoje prodeje a převodů pozemkového vlastnictví státu na nestátní subjekty slovy důvodové zprávy „učinit adekvátní legislativní kroky k zabezpečení dostatečné rezervy státních pozemků pro zabezpečování fungování státu a jeho potřeb, jako je úprava postupů při nakládání s majetkem státu v příslušnosti hospodaření SPÚ, stanovení nových podmínek pro převod a prodej pozemků a staveb a také možnost koupí pozemků pro potřeby státu.” Nadto bylo nutné reagovat upřesněním stávající právní úpravy na problémy zjištěné aplikační praxí. Ustanovení čl. IV body 1 až 7, 9, 10, 14, 15, 18, 20 a 21 a čl. V novely č. 185/2016 Sb. však byla ještě před nabytím její účinnosti ke dni 1. 7. 2018 zrušena Ústavním soudem, protože odporovala ústavnímu principu ochrany oprávněné důvěry občana v právo (ÚS Pl. 35/17).

Neopominutelnou novelu představoval i zákon č. 295/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 219/2003 Sb., o uvádění do oběhu osiva a sadby pěstovaných rostlin a o změně některých zákonů (zákon o oběhu osiva a sadby), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony. Změna zákona se objevila ve vládním návrhu zákona jako přílepek během jeho projednávání ve výborech. Její znění ovlivnilo mj. podmínky užívacích vztahů k pozemkům v příslušnosti hospodaření Úřadu.

Prozatím poslední novela č. 229/2019 Sb. nabyla účinnosti k 1. 11. 2019. Jejím cílem je dle důvodové zprávy „zefektivnění a zhospodárnění činnosti samotného Úřadu”. Dále novela sleduje slovy důvodové zprávy „vhodnější nakládání s majetkem státu, eliminaci potenciálních dlužníků a zjednodušení procesů při odstátnění majetku.”

ZÁKON
O STÁTNÍM POZEMKOVÉM ÚŘADU A O ZMĚNĚ NĚKTERÝCH SOUVISEJÍCÍCH ZÁKONŮ

zákon č. 503/2012 Sb., ze dne 19. prosince 2012

ve znění:

zák. č. 503/2012 Sb. (část), zák. č. 256/2013 Sb., zák. č. 280/2013 Sb., zák. č. 340/2013 Sb., zák. č. 344/2013 Sb., zák. č. 250/2014 Sb., zák. č. 185/2016 Sb., zák. č. 225/2017 Sb., zák. č. 295/2017 Sb. a zák. č. 229/2019 Sb.

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ
STÁTNÍ POZEMKOVÝ ÚŘAD

Úvodní ustanovení

§ 1
[Postavení a působnost Státního pozemkového úřadu]

(1) Zřizuje se Státní pozemkový úřad jako správní úřad s celostátní působností.

(2) Státní pozemkový úřad je organizační složkou státu a účetní jednotkou.

(3) Sídlem Státního pozemkového úřadu je Praha.

(4) Státní pozemkový úřad je podřízen Ministerstvu zemědělství (dále jen „ministerstvo“).

(5) Státní pozemkový úřad vykonává působnost podle

1. tohoto zákona,

2. zákona o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi,

3. zákona č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění pozdějších předpisů,

4. zákona č. 139/2002 Sb., o pozemkových úpravách a pozemkových úřadech a o změně zákona č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, ve znění pozdějších předpisů, ve znění pozdějších předpisů, a

5. zákona č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby, ve znění pozdějších předpisů.

(6) Státní pozemkový úřad zajišťuje činnosti související s aktualizací a vedením celostátní databáze bonitovaných půdně ekologických jednotek; správu této databáze zajišťuje ministerstvo.

(7) Státní pozemkový úřad je editorem údajů o bonitovaných půdně ekologických jednotkách v základním registru územní identifikace, adres a nemovitostí. Bonitované půdně ekologické jednotky jsou v základním registru územní identifikace, adres a nemovitostí vedeny jako účelové územní prvky. O bonitovaných půdně ekologických jednotkách se v základním registru územní identifikace, adres a nemovitostí vedou

a) identifikační údaje, kterými jsou kód územního prvku a kód bonitované půdně ekologické jednotky,

b) lokalizační údaje a

c) údaje o vazbách na ostatní územní prvky.

K § 1

Ustanovení vymezuje postavení a působnost Státního pozemkového úřadu. Jak již jeho název napovídá, jde o úřad, jehož činnost je zaměřena na hospodaření s významnou částí nemovitého majetku České republiky, zejména zemědělskými pozemky. Mimo to z vrchnostenské pozice v rámci procesů pozemkových úprav nebo restitucí rozhoduje o právech dotčených osob.

K odst. 1 až 4

Úřad byl zřízen na základě čl. 79 Ústavy zákonem. Den vzniku se váže k účinnosti zákona, tj. dle § 50 odst. 1 zák. o Stát. pozemkovém úřadu k 1. 1. 2013. Vznik Úřadu představoval dovršení procesu transformace Pozemkového fondu. Současně nahradil i soustavu pozemkových úřadů vymezenou zákonem o pozemkových úpravách, ve znění účinném do 30. 12. 2011, které byly součástí organizační struktury Ministerstva zemědělství.

Úřad má postavení správního úřadu s celostátní působností a spolu s dalšími ústředními a jinými správními úřady institucionálně zajišťuje výkon státní správy.

Úřad je organizační složkou státu v souladu se zákonem o majetku ČR. Není tedy právnickou osobou a nemá právní subjektivitu. Pokud v rámci své zákonné působnosti a v souladu s právními předpisy vystupuje v právních vztazích, jde vždy o jednání jménem státu.

Úřad je účetní jednotkou a má v souladu se zákonem č. 563/1991 Sb., o účetnictví, stanovenou povinnost vést účetnictví. Hospodaří na základě zákona č. 218/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících zákonů (rozpočtová pravidla), s prostředky státního rozpočtu. Pro účely evidence má přiděleno identifikační číslo 01312774. Sídlí v Praze.

Z hlediska organizace státní správy je Úřad podřízen Ministerstvu zemědělství, které vystupuje ve smyslu rozpočtových pravidel v roli jeho zřizovatele. Nicméně Úřad není zřízen k plnění úkolů v rámci působnosti tohoto ministerstva, jak předpokládá § 4 zák. o majetku ČR. O jeho zřízení proto nebylo rozhodnuto opatřením ministerstva a nebyla vydána zřizovací listina, ale Ministerstvo zemědělství vydalo pouze doklad o zřízení s náležitostmi obdobnými zřizovací listině dle § 2 vyhl. č. 62/2001 Sb., o hospodaření organizačních složek státu a státních organizací s majetkem státu. Z uvedeného dokladu mj. vyplývá, že Úřad je zřízen na dobu neurčitou a ministerstvo má vyhrazeno schvalování vybraných právních jednání, která činí Úřad v režimu zákona o majetku ČR. Naopak právní jednání učiněná v režimu zákona o Státním pozemkovém úřadu nebo jiných právních předpisů schvalování nepodléhají.

K odst. 5

Odstavec 5 vymezuje rozsah věcné působnosti Úřadu odkazem na pět zákonných právních předpisů, jejichž výčet odpovídá i historickému vývoji a pozadí vzniku Úřadu. V rámci uvedených právních předpisů vystupuje Úřad v různých rolích.

K odst. 5 písm. a)

Zákon o Státním pozemkovém úřadu a jeho jednotlivá ustanovení vymezují působnost Úřadu v oblasti převodů zemědělských pozemků státu a podmínek vytváření státní pozemkové rezervy. Zákonem byl zrušen nejen zákon o Pozemkovém fondu ČR, ale také zákon o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků, kterým se řídil proces převodů státní půdy mimo restituční a privatizační procesy. Podle zákona o Státním pozemkovém úřadu vystupuje Úřad jako vykonavatel majetkových práv státu jménem České republiky. Převádí úplatně či bezúplatně zemědělské pozemky na jiné fyzické nebo právnické osoby, přenechává tyto pozemky do užívání nebo požívání jiným fyzickým nebo právnickým osobám, uplatňuje předkupní právo státu a vykonává další činnosti v souvislosti s příslušností hospodaření s majetkem státu.

K odst. 5 písm. b)

Dalším zákonem, kde Úřad nahradil Pozemkový fond a vykonává majetková práva státu, je zákon o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi, kterým Česká republika zmírňuje a vypořádává majetkové křivdy způsobené v období let 1948–1990 komunistickým režimem církvím a náboženským společnostem. Jak konstatuje Kříž, ironií osudu je, že Pozemkový fond, přestože jej § 4 písm. a) zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi uvádí jako povinnu osobu, se nakonec neocitl v této pozici ani na jediný okamžik (Kříž, 2013). Ke dni účinnosti zákona o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi totiž současně nabyl účinnosti zákon o Státním pozemkovém úřadu, Pozemkový fond byl zrušen a do jeho práv a povinností v souladu s § 22 zák. o Stát. pozemkovém úřadu vstoupila Česká republika prostřednictvím Úřadu. Uvedený § 4 zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi je tedy nutné interpretovat ve vazbě na § 22 zák. o Stát. pozemkovém úřadu a za povinnou osobu, která je povolána k plnění restitučních nároků, je nutné považovat Českou republiku, jejímž jménem je oprávněn jednat Úřad.

Úřad je povinnou osobou nejen podle § 4 písm. a), ale také podle § 4 písm. c) zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi, proto je příslušný k vydávání nejen věcí nemovitých podle § 6, ale i movitých věcí podle § 7 odst. 2 zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi, pokud tyto funkčně souvisely nebo souvisí s vydávanou nemovitou věcí nebo s nemovitou věcí, kterou oprávněná osoba vlastní. Úřad je povinný k vydání věcí náležející k tzv. původnímu majetku registrovaných církví a náboženských společností, které se staly v rozhodném období předmětem majetkové křivdy. Může jít jak o zemědělské nemovitosti, k nimž získal příslušnost hospodařit na základě § 22 odst. 1 zák. o Stát. pozemkovém úřadu ve vazbě na zákon o půdě, tak o jiné nemovité nebo movité věci, k nimž má příslušnost hospodařit podle jiných ustanovení tohoto zákona nebo jiných právních předpisů. Právní vztah mezi povinnou a oprávněnou osobou má soukromoprávní charakter a subsidiárně se řídí ustanoveními občanského zákoníku (blíže viz Jäger, 2015).

Výzva k vydání výše uvedených věcí musela být ze strany oprávněné osoby uplatněna u povinné osoby v prekluzivní lhůtě 12 měsíců ode dne účinnosti zákona o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi, v souladu s pravidly pro počítání lhůt (viz § 605 odst. 2 a § 607 obč. zák.) nejpozději 2. 1. 2014. Výjimkou jsou situace, kdy byla podána u soudu žaloba o určení vlastnického práva státu podle § 18 odst. 1 zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi kvůli namítanému rozporu převodu nebo přechodu církevního majetku se zákonem (srov. § 29 zák. o půdě, ve znění účinném do 31. 12. 2012, a také § 3 odst. 1 zák. č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby, ve znění účinném do 31. 12. 2012). V těchto případech započne běžet lhůta pro uplatnění výzvy u Úřadu až dnem právní moci rozhodnutí soudu, kterým bylo určeno vlastnické právo státu. Výzva k vydání věci může být učiněna jak na ústředí Úřadu, tak na kterékoliv krajské pobočce Úřadu.

Úřad tedy jako povinná osoba mj.

- uzavírá dohody o vydání věci jménem České republiky;

- vystupuje jménem státu jako účastník řízení před krajským pozemkovým úřadem ve věci rozhodování o schválení dohody o vydání věci, nebo ve věci rozhodování o vydání zemědělské nemovitosti;

- vystupuje jako účastník v občanském soudním řízení před krajským soudem ve věci soudního přezkumu rozhodnutí krajského pozemkového úřadu.

Při vydávání zemědělských nemovitostí vystupuje Úřad také v postavení správního úřadu, kterému je svěřena pravomoc schvalovat dohody o vydání zemědělské nemovitosti uzavřené mezi povinnou a oprávněnou osobou v souladu s § 9 zák. o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi a pravomoc rozhodovat o vydání zemědělské nemovitosti, pokud není dohoda o vydání zemědělské nemovitosti schválena nebo vůbec uzavřena. Schvalování dohody je předmětem správního řízení, které vede místně příslušný krajský pozemkový úřad jako orgán prvního stupně na základě žádosti předložené oprávněnou nebo povinnou osobou. V řízení o žádosti, není-li dán dle správního řádu důvod pro jeho zastavení, vydává krajský pozemkový úřad správní rozhodnutí ve věci s náležitostmi dle správního řádu. Proti rozhodnutí o neschválení dohody se nelze odvolat.

O vydání zemědělské nemovitosti rozhoduje místně příslušný krajský pozemkový úřad z moci úřední, není-li předložená dohoda pro nesoulad se zákonem schválena, nebo na návrh oprávněné osoby, pokud dohoda o vydání zemědělské nemovitosti nebyla uzavřena. Proti těmto rozhodnutí se nelze odvolat.

Na internetových stránkách zveřejňuje Úřad přehled výzev podaných oprávněnými osobami podle zákona o majetkovém vyrovnání s církvemi a náboženskými společnostmi vůči Úřadu jako povinné osobě a evidovaných, přehled dohod o vydání zemědělské nemovitosti mezi oprávněnou osobou a Úřadem jako povinnou osobou, které byly schváleny, a přehled rozhodnutí v řízeních o vydání zemědělské nemovitosti, je-li povinnou osobou.

K odst. 5 písm. c)

Zákon o půdě byl v době svého vzniku stěžejní pro vymezení rozsahu majetku, který byl svěřen do správy Pozemkovému fondu a kterým byla vymezena jeho hlavní působnost. Dle § 1 a 17 zák. o půdě majetku se působnost pozemkových fondů vztahuje na půdu, která tvoří zemědělský půdní fond nebo do něj náleží, na půdu, která tvoří lesní půdní fond, na obytné budovy, hospodářské budovy a jiné stavby, patřící k původní zemědělské usedlosti, včetně zastavěných pozemků, na obytné a hospodářské budovy a stavby, sloužící zemědělské a lesní výrobě nebo s ní souvisejícímu vodnímu hospodářství, včetně zastavěných pozemků, a na jiný zemědělský majetek. Z této množiny jsou vyňaty pozemky, na nichž se nachází veřejná nebo neveřejná pohřebiště, pozemky, které jsou určeny pro obranu státu, pozemky, které jsou určeny rozhodnutím o využití území pro těžbu nerostů, a pozemky chráněné podle zvláštních právních předpisů (zejména podle zákona o ochraně přírody a krajiny a podle zákona č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči). Vzhledem k uplynutí lhůt k uplatnění restitučních nároků oprávněných osob a ukončení více než 99 % restitučních řízení (Kohlíček, 2018) nelze předpokládat, že Úřad bude vystupovat jako povinná osoba uzavírající dohodu o vydání nemovitosti s oprávněnou osobou, případně jako správní úřad tuto dohodu schvalující nebo rozhodující o vlastnictví oprávněné osoby k nemovitosti, nepůjde-li o výkon soudního rozhodnutí. To však neznamená, že by působnost Úřadu podle zákona o půdě byla zcela vyprázdněna. Úřadu stále zůstávají nevypořádané restituční nároky za nevydané pozemky a nároky na náhrady za ostatní zemědělský majetek (srov. § 11 a § 16 zák. o půdě; Kohlíček, 2018). Stát, co se týče nevypořádaných nároků oprávněných osob, vystupuje prostřednictvím Úřadu v postavení dlužníka (I. ÚS 3169/07). Novela č. 185/2016 Sb. měla za cíl mj. ukončit proces vydávání náhradních pozemků formou veřejných nabídek a stanovit prekluzivní lhůtu k uplatnění práva na peněžitou náhradu za nevydané pozemky. Nicméně Ústavní soud rozhodl o zrušení těch ustanovení novely č. 185/2016 Sb., jimiž došlo ke zrušení § 11 odst. 2, § 11a zák. o půdě i ke zrušení či změně všech na ně přímo či nepřímo navazujících ustanovení, protože nebylo prokázáno, že by sledovala legitimní cíl (Pl. ÚS 35/17).

K vypořádání nároků za nevydané pozemky je povinen Úřad nabízet oprávněným osobám jiné pozemky, se kterými je příslušný hospodařit, na základě veřejných nabídek postupem podle § 11a zák. o půdě. Do těchto veřejných nabídek zařazuje Úřad pozemky, u kterých je prokazatelné vlastnictví státu a jsou v příslušnosti hospodařit Úřadu, a není-li u nich zákonná překážka převodu (§ 11a odst. 2 zák. o půdě).

Oprávněná osoba musí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne zveřejnění nabídky na úřední desce Úřadu podat písemnou žádost na adresu pracoviště Úřadu určeného dle okresu, ve kterém se pozemek v nabídce nachází a současně doložit své restituční nároky. Oprávněné osoby a jejich dědici mají právo na převod jiných pozemků časově neomezeno. O převod náhradního pozemku mohou požádat stejným postupem i právní nástupci, na které bylo právo na bezúplatný převod jiného pozemku převedeno nebo na které přešlo jinak než děděním, jejich nárok na převod jiného pozemku je však omezen lhůtou 2 let počínaje dnem právní moci rozhodnutí Pozemkového úřadu nebo Úřadu, jímž právo na náhradní pozemek vzniklo. Při konkurenci žádostí mají přednost žádosti oprávněných osob před žádostmi právních nástupců. Jinak o výběru nabyvatele pozemku rozhoduje výše nabídnutého nároku na základě vyhodnocení výzvy k podání nabídky nároků na převod pozemku podle zákona o půdě. S vybraným žadatelem uzavře Úřad neprodleně smlouvu o bezúplatném převodu. Smlouvu o převodu nemůže Úřad s nabyvatelem pozemku dle § 11a zák. o půdě uzavřít v případě, kdy na převod pozemku mezi dnem zveřejnění nabídky a dnem uzavření smlouvy o převodu uplatní své právo subjekt s privilegovaným postavením dle čl. II zákona č. 206/2002 Sb., kterým se mění zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě, ve znění pozdějších předpisů, nebo podle § 20 horního zákona, nebo podle § 7 nebo § 10 zák. o Stát. pozemkovém úřadu.

Judikatura soudů dovodila, že převádět náhradní pozemky dle zákona o půdě je povinností Úřadu (dříve Pozemkového fondu), přičemž struktura jeho nabídky musí mít takové kvalitativní a kvantitativní parametry, aby byla náhrada (přiznaná namísto uvedení v předešlý stav) poskytnuta v co možná nejkratší době co možná nejširšímu okruhu oprávněných osob (III. ÚS 495/02). Převodu konkrétních náhradních pozemků se mohou oprávněné osoby domáhat s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem případu i soudní cestou (NS 28 Cdo 1847/2001, NS 28 Cdo 5389/2014).

Mimo veřejné nabídky převádí Úřad pozemky na žádost oprávněným osobám, které jsou buď vlastníky nebo spoluvlastníky stavby, která je nemovitostí, jestliže převáděný pozemek s touto stavbou funkčně souvisí, nebo jde o vlastníky nebo spoluvlastníky pozemku, jehož součástí je stavba, a převáděný pozemek nebo jeho část se stavbou funkčně souvisí. Na úhradu ceny může oprávněná osoba uplatnit svůj nárok za nevydaný pozemek nebo nárok na náhradu za ostatní zemědělský majetek určený k vypořádání dle § 18a zák. o půdě.

Cena pozemků převáděných ve veřejné nabídce i mimo ni se stanoví podle vyhlášky č. 182/1988 Sb., o cenách staveb, pozemků, trvalých porostů, úhradách za zřízení práva osobního užívání pozemků a náhradách za dočasné užívání pozemků, ve znění vyhlášky č. 316/1990 Sb. Pozemky určené schválenou územně plánovací dokumentací k zastavění se oceňují jako stavební. K otázce ekvivalence náhradních pozemků ve vztahu k pozemkům nevydaným se mnohokrát vyjádřila judikatorní praxe (NS 28 Cdo 1013/2016).

Za pozemky, které nelze vydat a za které nelze poskytnout jiný pozemek, poskytne Úřad na základě výzvy oprávněné osoby peněžitou náhradu. Pokud jde však o osobu, na kterou se vztahuje prekluzivní lhůta pro převod jiného pozemku, její výzva musí být doručena Úřadu nejpozději do 6 měsíců od uplynutí lhůty pro převod pozemku, jinak právo na peněžitou náhradu zanikne [§ 16 odst. 1 písm. b) zák. o půdě]. Peněžitou náhradu poskytne Úřad do 3 let po převzetí písemné výzvy. Výše peněžité náhrady se určí na základě § 28a zák. o půdě v ceně podle vyhlášky č. 182/1988 Sb., o cenách staveb, pozemků, trvalých porostů, úhradách za zřízení práva osobního užívání pozemků a náhradách za dočasné užívání pozemků, ve znění vyhlášky č. 316/1990 Sb. Pro ocenění pozemku je rozhodující jeho právně doložitelný stav ke dni převzetí státem (NS 28 Cdo 1615/2016). V případě, že je poskytována peněžitá náhrada za pozemek, který získala oprávněná osoba přídělem od státu po 23. 6. 1945, poskytne se náhrada jen do výše uhrazené přídělové ceny (§ 14 odst. 9 zák. o půdě). Zákonodárcem zakotvený způsob stanovení výše finanční náhrady je problematický a lze jej považovat za nespravedlivý, proto již Ústavní soud zavázal obecné soudy právním názorem umožňujícím ústavně konformní výklad § 28a zák. o půdě (II. ÚS 4139/16). Nelze však předjímat, že takto bude postupovat bez vykonatelného soudního rozhodnutí Úřad (srov. Pl. ÚS 35/17).

Obdobně peněžitou formou nebo poskytnutím nemovité věci vypořádá Úřad na výzvu oprávněné osoby její nároky na náhrady za jiný zemědělský majetek v návaznosti na zákonnou sukcesi závazků k náhradám stanovenou v § 18a zák. o půdě (NS 28 Cdo 3555/2011). Úřad, resp. Pozemkový fond mohl do účinnosti novely č. 185/2016 Sb. převzít také závazky dalších povinných osob na poskytnutí náhrad tam, kde byl povinnou osobou státní podnik nebo právnická osoba, jejímž zakladatelem je stát, v případě, kdy před privatizací nebo likvidací této právnické osoby nebyly tyto nároky vypořádány. Může jít o náhrady za obytné budovy, hospodářské budovy a jiné stavby, které podle tohoto zákona nelze vydat nebo které zanikly nebo byly převedeny na osobu, která není povinna je vydat (§ 14 odst. 1 zák. o půdě), náhrady za trvalé porosty (§ 15 zák. o půdě), náhrady za živý a mrtvý inventář (§ 20 zák. o půdě). Nároky oprávněných osob na náhrady za jiný zemědělský majetek může Úřad vypořádat také v souladu s § 17 odst. 3 písm. b) zák. o půdě převedením nemovité věci mimo veřejnou nabídku.

Další oprávnění Úřadu k nakládání s nemovitostmi ve vlastnictví státu vyplývají z § 17 odst. 3 zák. o půdě. Ve všech vyjmenovaných případech § 17 odst. 3 zák. o půdě jde o právně nenárokové převody nemovitostí, se kterými má Úřad příslušnost hospodařit, a kterým nebrání jiná zákonná překážka, přičemž metodickými pokyny Úřadu jsou stanoveny bližší podmínky a požadavky na jmenované převody. Podle § 17 odst. 3 písm. a) zák. o půdě může Úřad přistoupit k majetkoprávnímu zrušení a vypořádání podílového spoluvlastnictví a převést spoluvlastnický podíl na spoluvlastníka nemovité věci. Dle metodického pokynu však takto Úřad postupuje pouze ve výjimečných a odůvodnitelných případech, přičemž je upřednostňováno vypořádání formou rozdělení společné věci, případně i odkoupení spoluvlastnických podílů, oproti převodu spoluvlastnického podílu státu na spoluvlastníka. V naléhavých případech může Úřad podle § 17 odst. 3 písm. c) zák. o půdě převést na žádost osoby, které bylo povoleno postupem podle stavebního zákona uskutečnit výstavbu, pozemek k tomu nezbytný (dle metodického pokynu do maximální výměry 1000 m^2) (NS 28 Cdo 3611/2018). Úřad může také v souladu s § 17 odst. 3 písm. d) zák. o půdě realizovat směny nemovitostí ve vlastnictví státu, ke kterým má příslušnost hospodařit. Pozemek získaný směnou musí být způsobilý z pohledu tvorby rezervy státních pozemků podle § 3 odst. 1 zák. o Stát. pozemkovém úřadu, musí jít tedy především o pozemek zemědělský nacházející se mimo zastavěné území obce. Další podmínky směny jsou uvedeny na internetových stránkách Úřadu. V této souvislosti vede Úřad seznam katastrálních území s nedostatkem státní půdy.

K odst. 5 písm. d)

Účelem zákona o pozemkových úpravách je upravit řízení o pozemkových úpravách a působnost Úřadu v rámci tohoto řízení. Pozemkové úpravy jsou multifunkčním nástrojem, kterým se uspořádávají vlastnické vztahy v území a současně řeší jeho dlouhodobě udržitelný rozvoj. Řízení o pozemkových úpravách je zvláštním druhem správního řízení (NS 22 Cdo 598/2014), které může být zahájeno pouze z moci úřední pozemkovým úřadem. Pozemkovým úřadem se rozumí v souladu s § 1 zák. o pozemkových úpravách pobočka krajského pozemkového úřadu (blíže viz § 2 odst. 6 zák. o Stát. pozemkovém úřadu), jejíž místní příslušnost je určena obvodem pozemkových úprav (§ 3 zák. o pozemkových úpravách).

Úřad v oblasti pozemkových úprav vykonává celou řadu činností, které vymezuje § 19 zák. o pozemkových úpravách, přičemž tyto činnosti jsou rozděleny na činnosti, které provádí výše uvedené pozemkové úřady a činnosti, které přísluší ústředí Úřadu (§ 1 zák. o pozemkových úpravách). Většinu činností provádí pozemkové úřady, které vedou řízení o pozemkových úpravách, činí s ním spojené úkony, vydávají rozhodnutí o pozemkových úpravách (k charakteru NSS Konf 14/2007-5; obdobně Průchová, 2008) jako orgány prvního stupně (§ 2 odst. 6 zák. o Stát. pozemkovém úřadu). Pozemkové úřady mj. rozhodují ve věci samé o schválení návrhu pozemkových úprav (§ 11 odst. 4 zák. o pozemkových úpravách), o výměně nebo přechodu vlastnických práv, určení výše úhrady a lhůty k jejímu zaplacení, popřípadě o zřízení nebo zrušení věcného břemene k dotčeným pozemkům (§ 11 odst. 8 zák. o pozemkových úpravách), o určení hranic pozemků v řízení o jednoduchých pozemkových úpravách, jejichž předmětem je upřesnění nebo rekonstrukce přídělu (§ 13 odst. 3 zák. o pozemkových úpravách), o finanční náhradě pozemků neznámého vlastníka (§ 9 odst. 16 zák. o pozemkových úpravách), vydávají souhlas se zatížením nebo zcizením pozemku po schválení návrhu pozemkových úprav (§ 11 odst. 12 zák. o pozemkových úpravách). Z moci úřední rozhodují pozemkové úřady také o vlastnictví pozemku při rozporu vyplývajícího z duplicitního zápisu vlastnictví, pokud mezi dotčenými osobami (vlastníky) nedošlo k dohodě (§ 8a zák. o pozemkových úpravách; k charakteru rozhodnutí viz Průchová, 2008). V průběhu pozemkových úprav dále vykonává pozemkový úřad majetková práva státu, když je ve prospěch státu oprávněn vykupovat se souhlasem vlastníka pozemky nebo spoluvlastnické podíly, případně přijmout dar pozemku, pokud je to potřebné pro dosažení cíle pozemkových úprav (§ 9 odst. 16 zák. o pozemkových úpravách). Ústředí Úřadu rozhoduje o odvolání proti rozhodnutí poboček, pokud zákon nestanoví jinak (např. § 11 odst. 8 zák. o pozemkových úpravách). Dále ústředí Úřadu uděluje, popřípadě odnímá úřední oprávnění o odborné způsobilosti k projektování pozemkových úprav (§ 18 zák. o pozemkových úpravách).

Pro účely vymezení bližšího postupu a pravidel při provádění pozemkových úprav byla vydána vyhláška č. 13/2014 Sb., o postupu při provádění pozemkových úprav a náležitostech návrhu pozemkových úprav. Ta však nebyla i přes četné změny zákona o pozemkových úpravách novelizována, proto je vhodným a pro pozemkové úřady závazným sjednocujícím vodítkem Metodický návod k provádění pozemkových úprav veřejně dostupný na internetových stránkách Úřadu, který vydává a pravidelně aktualizuje Odbor pozemkových úprav Úřadu.

K odst. 5 písm. e)

Zákon č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby, vymezoval již postavení Pozemkového fondu při tzv. velké privatizaci (blíže viz Tyšerová, 2019). Pozemkový fond zpracovával privatizační projekty majetku, který měl ve správě a předkládal je Ministerstvu financí, resp. vládě k rozhodnutí o privatizaci. Na základě rozhodnutí o privatizaci provedl Pozemkový fond jeho realizaci (např. formou prodeje, nebo veřejné soutěže), přičemž kupujícímu mohly být započteny k úhradě kupní ceny nevypořádané restituční nároky. Do stejného postavení vstoupil ke dni svého vzniku také Úřad. Novelou č. 185/2016 Sb. došlo ke změně a rozhodnutí o privatizaci vydaná od 1. 8. 2016 jsou realizována v gesci Ministerstva financí. Státní pozemkový úřad nadále zajišťuje pouze přípravnou fázi a předkládá privatizační projekty (blíže také viz § 5 zák. o Stát. pozemkovém úřadu).

K odst. 6

Zemědělská půda je v České republice od 70. let minulého století klasifikována pomocí systému bonitovaných půdně ekologických jednotek (BPEJ), který byl vytvořen na základě komplexního průzkumu půd (Novotný et al., 2013). Od té doby prošel systém několikerou aktualizací metodických postupů, na jejichž základě se BPEJ vedou a aktualizují. Bonitovaná půdně ekologická jednotka odráží produkční a další vlastnosti půdy. Je vymezena pětimístným číselným kódem, který charakterizuje v uvedeném pořadí klimatický region, hlavní půdní jednotku, sklonitost a expozici k světovým stranám a hloubku a skeletovitost půdního profilu. Z BPEJ se vychází při oceňování zemědělských pozemků, při ochraně zemědělského půdního fondu apod. BPEJ jsou shromažďovány v celostátní databázi, jejíž správu zajišťuje Ministerstvo zemědělství.

Aktualizací a vedením celostátní databáze BPEJ byl novelou č. 185/2016 Sb. pověřen Úřad. Vystřídal v této roli Výzkumný ústav meliorací a ochrany půdy, v.v.i. (Delimitace rozhodnutí ministra zemědělství České republiky č. j. 58702/2015-MZE-13222 ze dne 3. 11. 2015). Činnosti související s aktualizací a vedením BPEJ vykonává Odbor půdní služby ve spolupráci s pobočkami krajských pozemkových úřadů. Ustanovení úzce souvisí s působností Úřadu dle zákona o pozemkových úpravách. Provádění komplexních pozemkových úprav je častým důvodem pro aktualizaci BPEJ. Dle zákona o pozemkových úpravách Úřad zajišťuje údaje o BPEJ zejména v souvislosti s oceněním nároků vlastníků při pozemkových úpravách, dále zajišťuje změny těchto údajů, včetně úhrady nákladů vzniklých v souvislosti s potřebou aktualizace BPEJ. Mezi další uváděné důvody pro aktualizaci BPEJ patří např. degradační a destrukční půdní procesy, zásadní změny hydromorfismu půdy, zjevná nesprávnost stávajícího určení.

Při aktualizaci BPEJ postupuje Úřad v souladu s vyhláškou č. 227/2018 Sb., o charakteristice bonitovaných půdně ekologických jednotek a postupu pro jejich vedení a aktualizaci. Úřad oznámí zahájení aktualizace s uvedením jejího územního rozsahu, termínu a podmínek provedení terénního průzkumu a místa, kde budou k dispozici k veřejnému nahlédnutí návrhy změn. Oznámení se děje prostřednictví úřední desky příslušného krajského pozemkového úřadu a dotčené obce. O zahájení je informován místně příslušný katastrální úřad a orgán ochrany zemědělského půdního fondu obecního úřadu obce s rozšířenou působností a finanční úřad. Návrhy změn musí být předloženy k nahlédnutí veřejnosti po dobu 30 dnů, během které k nim může uplatnit každý své připomínky. Po vyhodnocení připomínek, nejpozději do 2 měsíců od uplynutí lhůty pro vyložení návrhů změn, vyhotoví Úřad změněné mapy bonitovaných půdně ekologických jednotek. Výsledky aktualizace musely být do přijetí novely č. 229/2019 Sb. postoupeny katastrálnímu úřadu s žádostí o zavedení do katastru nemovitostí (srov. odstavec 7). Je stanoven den platnosti změněné mapy bonitovaných půdně ekologických jednotek, ke kterému dojde k zavedení změn do celostátní databáze BPEJ a ukončení aktualizace. Ukončení aktualizace opět oznamuje Úřad na své úřední desce a úřední desce dotčené obce a informuje o něm výše uvedené orgány státní správy.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zákon o Státním pozemkovém úřadu (503/2012 Sb.). Komentář.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.