Zákon o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

Zákon o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

Praktický komentář

Barbora Vráblová

Klára Dvořáková

Lenka Švarcová

Vzor citace:

VRÁBLOVÁ, B., DVOŘÁKOVÁ, K., ŠVARCOVÁ, L. Zákon o náhradě újmy způsobené povinným očkováním. Praktický komentář. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2020, 88 s.

Právní stav publikace je k 1. 9. 2020.

© JUDr. Barbora Vráblová, MA, Ph.D., JUDr. Klára Dvořáková, MA, Mgr. Lenka Švarcová, 2020

ISBN 978-80-7598-868-3 (brož.)

ISBN 978-80-7598-869-0 (e-pub)

ISBN 978-80-7598-870-6 (mobi)

www.wolterskluwer.cz

Seznam použitých zkratek[1]

Právní předpisy

o. s. ř. / občanský soudní řád

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

obč. zák. / občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obč. zák. 40/1964 Sb. / občanský zákoník 40/1964 Sb.

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

správní řád

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

tr. zákoník

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

vyhláška č. 440/2001 Sb. / vyhl. č. 440/2001 Sb.

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 440/2001 Sb., o odškodnění bolesti a ztížení společenského uplatnění

vyhláška o očkování proti infekčním nemocem

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 537/2006 Sb., o očkování proti infekčním nemocem

zák. o důchodovém pojištění / zákon o důchodovém pojištění

zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění

zák. o nemocenském pojištění / zákon o nemocenském pojištění

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

zák. o odpov. za škodu / zákon o odpovědnosti za škodu

zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zák. o ochraně veř. zdraví / zákon o ochraně veřejného zdraví

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

zák. o spec. zdrav. službách

zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách

zák. o veř. zdrav. pojištění

zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zák. o zdrav. službách / zákon o zdravotních službách

zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování (zákon o zdravotních službách)

zákon č. 95/2004 Sb.

zákon č. 95/2004 Sb., o podmínkách získávání a uznávání odborné způsobilosti a specializované způsobilosti k výkonu zdravotnického povolání lékaře, zubního lékaře a farmaceuta

zákon č. 96/2004 Sb.

zákon č. 96/2004 Sb., o podmínkách získávání a uznávání způsobilosti k výkonu nelékařských zdravotnických povolání a k výkonu činností souvisejících s poskytováním zdravotní péče a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o nelékařských zdravotnických povoláních)

zákon o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

zákon č. 116/2020 Sb., o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

zákoník práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

Ostatní zkratky

DZ / důvodová zpráva

důvodová zpráva k zákonu č. 116/2020 Sb., o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

KS

krajský soud

Metodika Nejvyššího soudu

Metodika Nejvyššího soudu k náhradě nemajetkové újmy na zdraví (bolest a ztížení společenského uplatnění podle § 2958 občanského zákoníku)

ministerstvo / MZ

Ministerstvo zdravotnictví

NS

Nejvyšší soud České republiky

NS SSR

Nejvyšší soud Slovenské socialistické republiky

OS

okresní soud

OSVČ

osoba samostatně výdělečně činná

PETL

Principy evropského deliktního práva (Principles of European Tort Law)

ÚS

Ústavní soud České republiky

VSOL

Vrchní soud v Olomouci

[1]  Není-li dále uvedeno jinak, jsou všechny předpisy v textu citovány ve znění pozdějších předpisů.

Seznam citované judikatury a vnitrostátních předpisů

Judikatura

nález Ústavního soudu ČR ze dne 5. 12. 2012, sp. zn. IV. ÚS 444/11

nález Ústavního soudu ČR ze dne 27. 1. 2015, sp. zn. Pl. ÚS 19/14

nález Ústavního soudu ČR ze dne 24. 8. 2015, sp. zn. I. ÚS 870/14

nález Ústavního soudu ČR ze dne 22. 12. 2015, sp. zn. I. ÚS 2844/14

nález Ústavního soudu ČR ze dne 2. 2. 2016, sp. zn. IV. ÚS 3122/15

nález Ústavního soudu ČR ze dne 9. 7. 2018 sp. zn. II. ÚS 955/18

nález Ústavního soudu ČR ze dne 31. 3. 2020, sp. zn. IV. ÚS 2578/19

nález Ústavního soudu ČR ze dne 27. 4. 2020, sp. zn. II. ÚS 664/19

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 24. 4. 2003, sp. zn. 25 Cdo 2060/2001

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 30. 11. 2004, sp. zn. 25 Cdo 1875/2003

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 15. 12. 2005, sp. zn. 25 Cdo 2328/2004

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 19. 4. 2011, sp. zn. 25 Cdo 912/2009

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 26. 5. 2011, sp. zn. 25 Cdo 1240/2009

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 3. 9. 2012, sp. zn. 30 Cdo 264/2012

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 18. 6. 2014, sp. zn. 30 Cdo 2535/2013

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 14. 1. 2015, sp. zn. 31 Cdo 1778/2014

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 12. 4. 2016, sp. zn. 30 Cdo 258/2015

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 19. 9. 2018, sp. zn. 25 Cdo 894/2018

rozsudek Nejvyššího soudu ČR ze dne 27. 6. 2019, sp. zn. 25 Cdo 4210/2018

usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 19. 8. 2015, sp. zn. 3 Tdo 865/2015

usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 26. 4. 2016, sp. zn. 30 Cdo 2560/2014

usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 27. 4. 2017, sp. zn. 25 Cdo 3556/2016

usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 28. 2. 2018, sp. zn. 25 Cdo 293/2018

stanovisko Nejvyššího soudu ČR ze dne 13. 4. 2011, sp. zn. Cpjn 206/2010

rozsudek Nejvyššího soudu SSR ze dne 20. 12. 1974, sp. zn. 1 Cz 110/74

rozsudek Vrchního soudu v Olomouci ze dne 13. 7. 2010, sp. zn. 1 Co 249/2006

rozsudek Vrchního soudu v Olomouci ze dne 13. 5. 2015, sp. zn. 1 Co 68/2015

rozsudek Vrchního soudu v Olomouci ze dne 10. 5. 2016, sp. zn. 4 To 18/2016

rozsudek Krajského soudu v Brně ze dne 2. 10. 2015, sp. zn. 70 Co 166/2015

rozhodnutí Okresního soudu v Hodoníně ze dne 22. 4. 2015, sp. zn. 2 T 30/2015

Právní předpisy

zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád

zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník

zákon č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích

zákon č. 293/1993 Sb., o výkonu vazby

zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění

zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů

zákon č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem a o změně zákona České národní rady č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád)

zákon č. 169/1999 Sb., o výkonu trestu odnětí svobody a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 221/1999 Sb., o vojácích z povolání

zákon č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky a o změně některých zákonů

zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů

zákon č. 95/2004 Sb., o podmínkách získávání a uznávání odborné způsobilosti a specializované způsobilosti k výkonu zdravotnického povolání lékaře, zubního lékaře a farmaceuta

zákon č. 96/2004 Sb., o podmínkách získávání a uznávání způsobilosti k výkonu nelékařských zdravotnických povolání a k výkonu činností souvisejících s poskytováním zdravotní péče a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o nelékařských zdravotnických povoláních)

zákon č. 500/2004 Sb., správní řád

zákon č. 108/2006 Sb., o sociálních službách

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce

zákon č. 129/2008 Sb., o výkonu zabezpečovací detence a o změně některých souvisejících zákonů

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník

zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování (zákon o zdravotních službách)

zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

zákon č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině a o změně souvisejících zákonů

zákon č. 116/2020 Sb., o náhradě újmy způsobené povinným očkováním

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 440/2001 Sb., o odškodnění bolesti a ztížení společenského uplatnění

vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 537/2006 Sb., o očkování proti infekčním nemocem

vyhláška Ministerstva spravedlnosti č. 123/2015 Sb., kterou se stanoví seznam znaleckých oborů a odvětví pro výkon znalecké činnosti

vyhláška Ministerstva vnitra č. 277/2015 Sb., o postupu při určování výše náhrady za bolest a za ztížení společenského uplatnění příslušníků bezpečnostních sborů

vyhláška Ministerstva obrany č. 346/2015 Sb., o postupu při určování výše náhrady za bolest a za ztížení společenského uplatnění vojáků

nařízení vlády č. 276/2015 Sb., o odškodňování bolesti a ztížení společenského uplatnění způsobené pracovním úrazem nebo nemocí z povolání

Předmluva

Od 8. dubna 2020 mohou očkovaní a jejich blízcí požadovat po státu náhradu újmy způsobené povinným očkováním. K tomuto dni totiž nabyl účinnosti nově přijatý zákon č. 116/2020 Sb., o náhradě újmy způsobené povinným očkováním.

Cílem zákonodárce při přijímání zákona o náhradě újmy způsobené povinným očkováním bylo zakotvit v českém právním řádu možnost domáhat se na státu náhrady újmy, která očkovanému nebo osobě blízké vznikla v důsledku podrobení se povinnému očkování, neboť je to právě stát, kdo ukládá povinnost podrobit se povinným očkováním. Tato možnost do přijetí zákona absentovala. Jedná se přitom o možnost zcela zásadní z hlediska ústavně garantovaného práva na náhradu újmy vzniklé zákrokem, který je pacient nucen podstoupit. Zákonodárce tak konečně vyslyšel Ústavní soud, který v minulosti opakovaně volal po přijetí takového zákona. Pro očkované a osoby jim blízké je přijatý zákon nadějí, že stát převezme odpovědnost za následky, které mohou v důsledku povinných očkování nastat, a poskytne za ně odpovídající finanční odškodnění.

Vzhledem k tomu, že se jedná o zákon nový a v praxi prozatím neprozkoumaný, zůstávají některá jeho ustanovení nejasná. V následujících měsících a letech tak budeme čekat na první rozhodnutí Ministerstva zdravotnictví a soudů, která snad stávající nejasnosti relevantním výkladem odstraní. Teprve čas ukáže, zda nebude třeba aktuální znění zákona upravit také cestou novelizace.

Cílem komentáře je nejen rozpracovat ty části zákona, které jsou jasné, ale také upozornit na nejasnosti, které teprve budou muset být rozhodovací praxí vyřešeny. V souvislosti s problematickými částmi zákona autorky odkazují na zahraniční právní úpravu nebo rozhodovací praxi soudů k oblastem, které mohou být využity jako zdroj inspirace, a nabízejí možné varianty interpretace zákona a jeho aplikace v právní praxi.

Komentář je určen pro každého, kdo se bude o problematiku odškodňování následků povinného očkování zajímat, a každého, koho se bude tato problematika osobně týkat. Čtenářem tak mohou být očkovaní a jejích blízcí, zejména rodiče očkovaných dětí, lékaři nebo jiní zdravotničtí pracovníci, kteří povinná očkování provádějí a riziko nepříznivé reakce na očkování a možné následky očkování s rodiči v praxi řeší, nebo pracovníci na Ministerstvu zdravotnictví, kteří budou posuzovat budoucí nároky očkovaných a jejich blízkých dle tohoto zákona. Komentář je samozřejmě určen také právníkům a advokátům, kteří budou stejně jako autorky očkované a jejich blízké při aplikaci zákona zastupovat. Autorky komentáře usilovaly o to, aby každá z uvedených skupin našla v komentáři pro sebe relevantní informace, aby tyto informace byly předány srozumitelným způsobem a mohly být využity v praxi.

Praha, srpen 2020

Autorky

ZÁKON

č. 116/2020 Sb.

ze dne 4. března 2020

o náhradě újmy

způsobené povinným očkováním

Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

§ 1
Předmět úpravy

(1) Tento zákon upravuje podmínky, za nichž stát nahradí újmu způsobenou povinným očkováním podle zákona o ochraně veřejného zdraví1).

(2) Tímto zákonem není vyloučena povinnost státu k náhradě újmy podle jiných zákonů.

1) Zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů.
Vyhláška č. 537/2006 Sb., o očkování proti infekčním nemocem, ve znění pozdějších předpisů.

I.
Vývoj právní úpravy odškodňování újmy způsobené povinným očkováním

Do roku 2014 existovala možnost uplatnit nárok na náhradu újmy na zdraví způsobené očkováním na základě § 421a obč. zák. 40/1964 Sb., který stanovil, že „každý odpovídá i za škodu způsobenou okolnostmi, které mají původ v povaze přístroje nebo jiné věci, jichž bylo při plnění závazku použito a že této odpovědnosti se nemůže zprostit“. Povinnost k odčinění újmy se vztahovala i na poskytování zdravotních služeb.

Ustanovení § 421 obč. zák. 40/1964 Sb. upravovalo zvláštní případ objektivní odpovědnosti. Ten, kdo plnil závazek (např. poskytovatel zdravotních služeb), se nemohl odpovědnosti zprostit na základě žádného liberačního důvodu. Zákonnými předpoklady pro vznik odpovědnosti pak byly újma, její původ v povaze přístroje nebo jiné věci, které bylo při plnění závazku použito, a příčinná souvislost mezi nimi. Přístrojem nebo jinou věcí byl dle judikatury Nejvyššího soudu chápán jakýkoliv hmotný předmět, který byl použit při plnění závazku. Jinou věcí ve smyslu citovaného ustanovení byla v oblasti poskytování zdravotních služeb chápána kromě jiného také látka aplikovaná pacientovi, včetně léčivého přípravku nebo očkování. Okolností, jež má původ v povaze této jiné věci, mohla být nejen vada nebo chybějící vlastnost, ale také vlastnosti typické, charakteristické nebo naopak neobvyklé nebo nepředpokládané (srov. NS SSR 1 Cz 110/74).

V kontextu náhrady újmy způsobené očkováním tedy platilo, že povinnost k náhradě újmy dle § 421a obč. zák. 40/1964 Sb. vznikla tehdy, jestliže újma byla způsobena okolnostmi spočívajícími v samotné aplikaci očkovací látky. Nebylo přitom relevantní, zda k naplnění rizika, které bylo s aplikací očkovací látky spojeno, docházelo pravidelně, nebo naopak zcela ojediněle, ani to, zda rizika aplikace očkovací látky byla známa (srov. NS 25 Cdo 1240/2009).

S účinností od 1. 1. 2014 byla právní úprava zakotvená v § 421a obč. zák. 40/1964 Sb. nahrazena právní úpravou obsaženou v § 2936 obč. zák. Dle důvodové zprávy k občanskému zákoníku představoval totiž § 421a obč. zák. 40/1964 Sb. „nedůvodnou zátěž pro ty, kdo neporuší právní povinnost a naopak postupují s plnou profesionalitou a podle zásad svého povolání (lege artis)“.

V souladu uvedeným odůvodněním byla formulace zákonného ustanovení upravena. Dle § 2936 obč. zák. nyní platí, že „kdo je povinen někomu něco plnit a použije při tom vadnou věc, nahradí škodu způsobenou vadou věci. To platí i v případě poskytnutí zdravotnických, sociálních, veterinárních a jiných biologických služeb“. Na rozdíl od předešlé právní úpravy § 2936 obč. zák. stanoví, že povinnost k náhradě újmy vzniká pouze za předpokladu, že poskytovatel při poskytování zdravotních služeb použil „vadnou věc“.

Tímto způsobem došlo k zúžení povinnosti poskytovatelů zdravotních služeb k náhradě újmy. V kontextu náhrady újmy způsobené aplikací očkovací látky toto zúžení znamená, že poskytovateli zdravotních služeb povinnost k náhradě újmy způsobené aplikací očkovací látky vzniká pouze v případě, že použije vadnou očkovací látku.

V praxi uvedenou změnou formulace zákonných podmínek vzniku povinnosti k náhradě újmy došlo de facto k eliminaci nároku na náhradu újmy způsobené očkováním, neboť ke vzniku újmy na zdraví zpravidla nedochází v důsledku vady očkovací látky, ale v důsledku aplikace očkovací látky samotné. Jinými slovy, sama očkovací látka může vyvolat nepříznivou reakci organismu spojenou s následkem v podobě újmy na zdraví. Tuto újmu však poskytovatel zdravotních služeb není povinen nahradit, neboť dle stávající formulace § 2936 obč. zák. mu povinnost k náhradě vzniká pouze v případě, že použitá očkovací látka byla vadná.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zákon o náhradě újmy způsobené povinným očkováním (č. 116/2020 Sb.). Praktický komentář.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.