Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Doc. MVDr. Mgr. Leoš Landa, Ph.D., doc. PharmDr. Jan Juřica, Ph.D. a kolektiv

LÉČEBNÉ KONOPÍ V SOUČASNÉ MEDICÍNSKÉ PRAXI

Editor a hlavní autor:
Doc. MVDr. Mgr. Leoš Landa, Ph.D.

Kolektiv spoluautorů:
Doc. RNDr. Lumír Ondřej Hanuš, DrSc., dr. h. c. mult., MUDr. Radovan Hřib, doc. PharmDr. Jan Juřica, Ph.D., Mgr. Monika Pecháčková, MUDr. Lukáš Pochop, MUDr. Ondřej Sláma, Ph.D., MUDr. Jiří Slíva, Ph.D., PharmDr. Jan Šaloun, Ph.D., prof. MUDr. Alexandra Šulcová, CSc., FCMA, MUDr. Tomáš Zábranský, Ph.D.

Recenzenti:
MUDr. PharmDr. Marek Frydrych, Ph.D.
Prof. PhDr. Michal Miovský, Ph.D.

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2020
Cover Photo © depositphotos.com 2020
Foto lékové formy doc. MVDr. Mgr. Leoš Landa, Ph.D.
Design © Grada Publishing, a.s., 2020
Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 7676. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. Helena Vorlová
Sazba a zlom Josef Lutka
Počet stran 144
1. vydání, Praha 2020

Tiskárna v Ráji s.r.o., Pardubice

Názvy produktů, firem apod. použité v této knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění ale nevyplývají pro autory ani pro nakladatelství žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-1663-8 (ePub)
ISBN 978-80-271-1662-1 (pdf)
ISBN 978-80-247-3967-0 (print)

Kolektiv autorů

Doc. MVDr. Mgr. Leoš Landa, Ph.D.
Farmakologický ústav, Lékařská fakulta, Masarykova univerzita, Brno

Doc. RNDr. Lumír Ondřej Hanuš, DrSc., dr. h. c. mult.
Lumir Lab., Jerusalem Biotechnology Park, Hebrew University, Izrael

MUDr. Radovan Hřib
Centrum pro léčbu bolesti, ARK, Fakultní nemocnice u sv. Anny, Brno

Doc. PharmDr. Jan Juřica, Ph.D.
Farmakologický ústav, Lékařská fakulta, Masarykova univerzita, Brno
Ústavní lékárna, Masarykův onkologický ústav, Brno

Mgr. Monika Pecháčková
Nemocniční lékárna, Fakultní nemocnice u sv. Anny, Brno

MUDr. Lukáš Pochop
Klinika komplexní onkologické péče, Masarykův onkologický ústav, Brno

MUDr. Ondřej Sláma, Ph.D.
Klinika komplexní onkologické péče, Masarykův onkologický ústav, Brno

MUDr. Jiří Slíva, Ph.D.
Ústav farmakologie, 3. lékařská fakulta, Univerzita Karlova, Praha

PharmDr. Jan Šaloun, Ph.D.
Národní centrum ošetřovatelství a nelékařských zdravotnických oborů, Brno

Prof. MUDr. Alexandra Šulcová, CSc., FCMA
International Cannabis and Cannabinoids Institute (ICCI), Praha

MUDr. Tomáš Zábranský, Ph.D.
International Cannabis and Cannabinoids Institute (ICCI), Praha

Seznam použitých zkratek

2-AG

arachidonoyl glycerol

2-AGE

noladin éter

5-HT1A

serotoninový receptor, podtyp 1A

AM 251

syntetický kanabinoid (antagonista/inverzní agonista CB_1 receptorů)

AUC

plocha pod koncentrační křivkou

CB_1

kanabinoidní receptor, podtyp 1

CB_2

kanabinoidní receptor, podtyp 2

CBD

kanabidiol

CBD-A

kyselina kanabidiolová

CBG

kanabigerol

CBN

kanabinol

CP-55940

syntetický kanabinoid (agonista CB_1 a CB_2 receptorů)

CRF

faktor uvolňující kortikotropin

CYP

cytochrom P450

DAGL

diacylglycerol lipáza

DNA

deoxyribonukleová kyselina

FAAH

hydroláza amidu mastných kyselin

FBSS

syndrom bolesti po neúspěšné operaci bederní páteře (failed back surgery syndrome)

HU-210

syntetický kanabinoid (agonista CB_1 a CB_2 receptorů)

HU-308

syntetický kanabinoid (vysoce selektivní agonista CB_2 receptorů)

HVLP

hromadně vyráběný léčivý přípravek

ICCI

International Cannabis and Cannabinoids Institute (Mezinárodní institut pro konopí a kanabinoidy)

IPLP

individuálně připravovaný léčivý přípravek

KOPAC

Pacientský spolek pro léčbu konopím (KOnopní PACienti)

MAGL

monoacylglycerol lipáza

MKN 10

Mezinárodní statistická klasifikace nemocí a přidružených zdravotních problémů (desátá revize)

MZd ČR

Ministerstvo zdravotnictví České republiky

NADA

N-arachidonoyl dopamin

NAPE-PLD

N-acyl-fosfatidyl-etanolamin selektivní fosfolipázy D

NK-1

neurokininový receptor

NMDA

N-metyl-D-aspartát

NSA

nesteroidní protizánětlivé látky

OOP

opatření obecné povahy

PEA

palmitoyletanolamid

PONV

pooperační nevolnost a zvracení

PPARγ

receptor aktivovaný peroxizomovými proliferátory

RLPO

Registr pro léčivé přípravky s omezením

SAKL

Státní agentura pro konopí pro léčebné použití

SÚKL

Státní ústav pro kontrolu léčiv

THC

Δ^9-tetrahydrokanabinol

THC-A

kyselina tetrahydrokanabinolová

TRPV4

vaniloidní receptor, podtyp 4

WADA

Světová antidopingová agentura

WHO

Světová zdravotnická organizace

WIN 55212-2

syntetický kanabinoid (agonista CB_1 a CB_2 receptorů)

Předmluva

Prožitek déja vu má vždy různé kvality a konotace, ale při uchopení knihy Leoše Landy a jeho autorského týmu je to pro mě zážitek bez debaty příjemný. Vrátil mě totiž do roku 2003, kdy jsem začal s trochu jiným týmem pracovat na rozsáhlé monografii věnované konopným drogám a kultuře, kterou jsme pak s kolegy v roce 2008 vydali v nakladatelství Grada Publishing (Miovský et al. 2008). Část autorů je nyní na seznamu těch, kteří jsou spojeni také s touto knihou. Nejsou zde tak přítomné pouze paralely příběhů obou knih v podobě nadšení tématem a společenské potřeby, ale také paralely autorské. Přemosťujícím se pak pro obě knihy stala několikaletá kampaň podporující využití konopí a konopných látek v medicíně. Právě tomuto tématu, tedy historickému vývoji a dílčím krokům, je mj. věnována také jedna kapitola. Cesta od monografie z roku 2008 k této monografii v roce 2020 vůbec nebyla pro celé toto téma snadná. Když jsem s Lumírem Hanušem a Tomášem Zábranským diskutoval tehdejší podobu kapitoly zabývající se medicínským využitím konopných látek (Zábranský, Hanuš, 2008), byl jsem nadšen, že to téma můžeme takto komplexně otevřít a že je posazeno do širšího kontextu historie, farmakologie a dalších důležitých souvislostí. Myslím, že se oba pánové tehdy perfektně trefili do poptávky a jejich kapitola splnila očekávání a byla jedním z velmi důležitých příspěvků do startující diskuse o medicínském využití konopí. Když jsme pak o několik let později spouštěli výše zmíněnou informační kampaň (ve které sehrál zásadní roli Tomáš Zábranský a Pavel Kubů), bylo již na co navazovat a pro širší společenskou, i pro užší odbornou diskusi, byly připravené a zpracované důležité argumenty. Jsou to sice skromné příspěvky, ale myslím, že právě také trochu díky nim, měla později sestavená komise, vedená profesorem Tomášem Zimou, o něco více usnadněnou cestu k prosazení prvních legislativních úprav směřujících k podpoře využití konopí v medicíně. V tomto smyslu šlo, myslím, o důstojné navázání na tradici a odkaz práce profesora Jana Kabelíka (viz např. 1951, 1955, 1957), který se de facto stal klasikem tohoto tématu (nejen) pro českou vědu a její medicínu.

Leoš Landa se s kolegy pustil do velmi záslužného počinu a sestavil tým a vypracoval zdařilou, přehlednou a v současnosti velmi potřebnou knihu, po které byla několik let na trhu poptávka. Téma léčebného konopí je nejen obrovským tématem pro medicínu a navazující obory, ale hýbe samozřejmě také veřejnou diskusí a stalo se závažným tématem pronikajícím do politických debat i debat ekonomů a profesionálů v oblasti veřejného zdraví. Kniha je ve svém výsledku skvělým začátkem a je jasné, že nemohla mít ambici na vyčerpávající a detailní přehled ve všech oblastech medicínského využití. První „výkop“ se ale s jistotou povedl a řeší mj. náročné téma indikace konopí, rizika atd. Mimochodem jednotlivé základní indikační skupiny jsou zpracované v dílčích kapitolách velmi pěkně a přehledně a autoři se svým kapitolám věnovali svědomitě. Předposlední 10. kapitola pak shrnuje základní stav ve využití konopí v medicíně z hlediska systémového nastavení, a to jak z pohledu zákona, tak vzdělávání a technických parametrů.

Velkým problémem zavádění konopí do medicíny se v České republice stal mj. způsob komunikace s dotčenými odbornými společnostmi a nastavenými mechanismy, kanály a zvyklostmi. Myslím, že toto témata si v blízké budoucnosti vynutí a zaslouží více pozornosti. Tato monografie tak dává unikátní příležitost k možné reflexi a může napomoci procesu formování pohledu na konopí jako standardní, perspektivní a doposud podceněné léčebné modality. Potřebujeme více klidu, racionality, vzájemného respektu a standardních procedur, nikoliv posilování dojmu výjimečnosti a extravagance. To v medicíně nikdy nefungovalo moc dobře. Rád bych za to editorovi a celému autorskému týmu poděkoval. Udělali velký kus užitečné a dobré práce a je pro mě velkou poctou i satisfakcí, že mohu vidět a být alespoň takto přítomen celému procesu a pohybu vpřed. Těší mě, že téma žije a že investice, jakou jsme vložili do úvodní monografie z roku 2008 je zúročena a že se tématu věnují kvalitní a pro téma nadšení autoři. Ačkoliv je stále celý proces na začátku, je jasné, že látky v konopí reprezentují pro pacienty velmi zajímavou léčebnou alternativu a mohou přinášet nejen úlevu, ale také v některých oblastech skutečnou efektivní léčbu. Jsou to právě pacienti, kteří tomu celému dávají smysl a směr a pro které tohle celé má smysl dělat. Lekce, jaké dala historie tématu regulace konopí, i nesmyslnému zpomalování a zastavování aplikací v medicíně, to vše jsou výzvy pro současnou generaci lékařů i dalších zdravotnických profesionálů různých oborů. Je to dost možná také mementem, jak mohou stereotypy, neznalost a hloupost bránit něčemu, pro co existují nejen zkušenostní předpoklady lidové medicíny, ale také první skutečné klinické důkazy medicíny západní. Věřím, že si společně tuto lekci poneseme s sebou do dalších diskusí a že tato kniha v nich sehraje svoji roli a pomůže nám tyto diskuse dále kultivovat a vést racionální a klidnou formou a řešit celé téma s větší pokorou a ve prospěch pacientů.

Literatura

Kabelík J. Rostlinná léčba rheumatismu v lidové medicíně [Plants in the treatment of rheumatism in popular medicine]. Cas Lek Cesk 1951; 90(8): 246–249.

Kabelík J. Konopí – Cannabis. Dějinný přehled léčebného účinku konopí. Acta Universitatis Palackiane Olomoucensis 1955; 6: 3–41.

Kabelík J. Hemp (Cannabis sativa); antibiotic drug. I. Hemp in the old & popular medicine. Pharmazie 1957; 12(7): 439–443.

Miovský M. (ed.) Konopí a konopné drogy: adiktologické kompendium. Praha: Grada Publishing 2008.

Zábranský T, Hanuš L. Využití látek z konopí v současné medicíně. In: Miovský M. (ed.) Konopí a konopné drogy: adiktologické kompendium. Praha: Grada Publishing 2008; 406–421.

V Praze dne 8. března 2020.

prof. PhDr. Michal Miovský, Ph.D.
proděkan fakulty a přednosta kliniky
Klinika adiktologie 1. LF UK a VFN

1Konopí a jeho využití pro léčebné účely – úvodní poznámky

Leoš Landa, Radovan Hřib

Konopí je jednoletá dvoudomá rostlina, která obsahuje více než 1400 přírodních látek. Před asi 27,8 miliony let divergovalo od chmelu (Humulus) [1] a botanická taxonomie dělí konopí následovně: řád kopřivotvaré (Urticales), čeleď konopovité (Cannabaceae), rod konopí (Cannabis), druh seté (sativa Linné) [2]. Mezi odbornou botanickou veřejností pokračuje debata o tom, zda se v případě konopí jedná o jeden druh (Cannabis sativa s různými poddruhy a varietami), nebo jestli existují tři samostatné druhy: konopí seté (Cannabis sativa), konopí indické (Cannabis indica) a konopí rumištní (Cannabis ruderalis) [1]. Rostlina konopí byla domestikována před několika tisíci lety a dvě nejčastěji citované hypotézy uvádějí jako místo domestikace buď Čínu, nebo střední Asii [3, 4].

Pro léčebné účinky je konopí používáno již téměř 5 tisíc let (první zmínka pochází z Číny a je datována rokem 2737 př. n. l.) [5, 6]. Ve starověkých a středověkých kulturách bylo převážně využíváno (kromě psychoaktivního účinku) k léčbě nejrůznějších somatických onemocnění včetně bolestí hlavy, horečky, bakteriálních infekcí, průjmu, revmatických bolestí a malárie [5, 7, 8] (podrobněji viz kap. 2 Vývoj situace kolem používání konopí v České republice od roku 2010 do současnosti a stručný přehled stavu v ostatních zemích).

V Evropě se používání konopí rozšířilo po Napoleonově invazi do Egypta [8]. Konopí tedy používala i západní medicína, zejména pro tlumení bolesti. Před zavedením Aspirinu (kyseliny acetylsalicylové) se jednalo o běžně používané analgetikum a ve druhé polovině 19. století tvořilo v Americe polovinu všech prodávaných léčiv [9].

Z výše uvedeného počtu látek jich dnes (březen 2020) 144 označujeme jako tzv. kanabinoidy (podrobněji viz kap. 3 Kanabinoidní látky a léčivá síla konopí). Tyto látky jsou pro konopí specifické a v největším množství přítomné ve viskózní pryskyřici produkované žlázami samičího květenství [10]. Elsohly et al. klasifikovali u rostlinných kanabinoidů (fytokanabinoidů) jedenáct chemických tříd [10].

Z konopných látek se největší pozornost obvykle věnuje Δ^9-tetrahydrokanabinolu (THC) a kanabidiolu (CBD), což jsou zřejmě také nejlépe prozkoumané substance s mnoha prokázanými nebo potenciálními léčebnými účinky. THC má navíc účinky psychoaktivní. To vede k velmi rozšířenému používání konopí k rekreačním účelům a zároveň představuje pro jeho větší léčebné využití největší komplikace. Konopí může u některých osob vyvolávat mírnou závislost, je třeba si však uvědomit, že toto je vedlejší účinek i mnoha jiných, legálně používaných látek, u kterých je závislost mnohem závažnější a které se přesto pro terapeutické účinky používají (např. opioidy nebo benzodiazepiny).

Před několika lety se o konopí také mluvilo v souvislosti s tzv. teorií vstupní drogy. Termín „vstupní droga“ (gateway drug) označuje určitou návykovou látku (drogu), jejíž užití zvyšuje riziko přechodu k další návykové látce (droze), s obvykle závažnějším závislostním potenciálem. Pro tento koncept existují souhlasná i odmítavá stanoviska, nicméně v současné době převažují názory, které tento koncept spíše odmítají, a aktuálně se hovoří o tzv. „teorii náklonnosti k užívání (všech) drog“ [11]. To ukazuje, že role konopí jako vstupní drogy byla zřejmě přeceňována a do určité míry i zneužívána pro vytváření umělých problémů a politizaci celého tématu. Je známo, že mladí uživatelé této drogy s ní bez problémů končí v okamžiku, když například dostudují nebo uzavřou sňatek, bez jakýchkoliv abstinenčních příznaků.

Závislostní potenciál představuje jeden z možných nežádoucích účinků, které se po podání konopí může objevit, jako koneckonců u kteréhokoliv jiného léčiva. Z kapacitních důvodů nicméně nebylo uskutečnitelné zpracovat téma vedlejších účinků a rizik podrobněji a věnovat mu samostatnou kapitolu. Charakteristiku hlavních možných nežádoucích účinků lze nicméně na několika místech nalézt v dalším textu a jejich výčet je podrobně uveden například na webových stránkách Státní agentury pro konopí pro léčebné účely (SAKL) [12].

Pro popisné účely je z praktických důvodů možné rozdělit konopí do čtyř typů (přičemž léčivého efektu lze dosáhnout teoreticky s konopím kteréhokoliv typu):

1. Technické – konopí užívané pro účely průmyslové, stavební. Konopná vláknina je využívána především v technických oborech, jako je automobilový průmysl (termoplasty a termosety z konopné vlákniny) a stavebnictví (izolační materiály). Dále má toto konopí užití ve výživě a potravinářství. Konopná semena mají velmi výhodný výživový poměr tuků. Drtivá většina semen vyprodukovaných v EU je dnes používána jako krmivo, pouze malá část je zpracována pro potravinářství (celá semena a vylisovaný olej) a kosmetický průmysl. Konopí je dále vhodným kandidátem pro fytoremediaci půd kontaminovaných těžkými kovy, protože kořeny dokážou tyto kovy velice efektivně absorbovat. V těchto oblastech použití se jedná dle platných zákonů o konopí s minimálním obsahem THC (v České republice do 0,3 %) [13].

2.Rekreační – zde máme na mysli neoficiální, poloficiální či úplně legalizované použití konopí pro navození příjemných, euforizujících až halucinogenních účinků. V České republice se v tomto případě pohybujeme na poli nelegálním až kriminálním. Používají se různé odrůdy konopí, často kříženci konopí setého, indického či rumištního v různých poměrech původního druhu. Obsahy účinných látek jsou také značně variabilní v závislosti na kvalitě semen a prostředí pěstování. Produkce konopí pro tyto účely je ve většině zemí trestná, stejně jako držení tohoto konopí.

3.Léčivé – jde o použití konopí za účelem samoléčení či lidového léčitelství. O odrůdách (či zřejmě správněji „chemotypech“), pěstování, držení a obsahu účinných látek platí to samé jako v případě rekreačního konopí. V tomto případě se jedná o prastaré a relativně velmi rozšířené používání konopí. Toto použití je bohužel minimálně reprodukovatelné, málo vhodné pro medicínu založenou na důkazech, nicméně velkou inspirací pro tzv. medicínu oficiální. A to jak z hlediska forem použití, tak i z hlediska možných indikací.

4.Léčebné – oficiálně v České republice „konopí pro léčebné použití“. Pod pojmem léčebné konopí rozumíme konopí používané v lékařské praxi. U léčebného konopí známe obsah alespoň hlavních účinných látek (THC, CBD) a má certifikovanou čistotu bakteriální a plísňovou. Dále má zákonnou normou stanovené obsahy různých možných škodlivých látek, jako jsou např. pesticidy, těžké kovy a podobně. Státní agentura pro konopí pro léčebné použití (SAKL) definuje konopí pro léčebné použití jako sušené samičí květy rostliny Cannabis sativa L. nebo Cannabis indica Lam., které obsahují řadu účinných složek, mezi nimi Δ^9-tetrahydrokanabinol (THC) a kanabidiol (CBD) [12]. Je třeba dodat, že celosvětově velké množství různých odrůd konopí, které dnes používáme pro léčebné účely, jsou odrůdy, které byly původně vyšlechtěny k rekreačním účelům.

Docent Lumír Ondřej Hanuš (spoluobjevitel prvního endogenního kanabinoidu anandamidu), špičkový vědec s dlouholetými praktickými zkušenostmi z Izraele, charakterizuje používání konopí pro léčebné účely těmito slovy: „Léčba konopím není tak snadná, jak by se zdálo. V současné době nám stále chybí klinické studie, a tak řadu důkazů, že konopí léčí velké množství nemocí, máme z tzv. »nelegálního použití konopí« k léčbě. Na svých přednáškách a seminářích ve světě jsem se setkal s řadou pacientů, kteří si léčili různé nemoci a popisovali účinky konopí od zlepšení zdravotního stavu, přes pouhé odstranění nepříznivých symptomů nemoci až po úplné vyléčení. Chtěl bych na tomto místě zdůraznit, že konopí neléčí vždy, neléčí každého, neléčí každou nemoc a neléčí každé stadium nemoci. Konopí není panaceum, jak se mnohdy z jeho propagace na internetu může zdát. Prezentují se tam totiž pouze úspěšné případy a ty neúspěšné se zamlčují. Abychom mohli opravdu pokročit ve výzkumu a léčbě konopím, je třeba sbírat veškeré informace jak o úspěšné, tak i o neúspěšné léčbě.

Je třeba si uvědomit, že při léčbě záleží ve velké míře také na genetice pacienta a jeho psychickém stavu. Pacient musí s léčbou spolupracovat. To znamená, že musí myslet pozitivně a věřit v uzdravení, což není vždy právě snadné. Také je nutné vědět, že na různé nemoci a pro různé pacienty jsou k léčbě zapotřebí různé odrůdy konopí. To, co zabírá u jednoho pacienta, nemusí zabírat u druhého. V tomto smyslu je třeba si uvědomit, že léčba konopím není jednoduchá. Někdy pacient použije pro něj tu správnou odrůdu na první pokus a jindy ji musí dlouze hledat. Také množství, které je k léčbě použito, může být pro jednoho pacienta příliš velké a pro jiného nedostatečné. V neposlední řadě velmi záleží na aplikační cestě tohoto léku.“

Z výše uvedených slov je zřejmé, že léčba konopím představuje velmi komplexní problematiku a při rozvaze o použití konopí je nutný realistický a racionální přístup, který na jedné straně zabrání nekritickému přeceňování účinků konopí a zároveň na straně druhé vezme v úvahu obrovské možnosti a terapeutický potenciál, jež tato rostlina beze všech pochyb má. Snad k tomuto přístupu přispějí i následující stránky knihy, kterou držíte v ruce.

Literatura

1.Laursen L. Botany: The cultivation of weed. Nature 2015; 525: S4–S5.

2.Turner CE, ElSohly MA, Boeren EG. Constituents of Cannabis sativa L. XVII. A review of the natural constituents. Journal of Natural Products 1980; 43: 169–234.

3.Pagani A, Scala F, Chianese G, Grassi G, Appendino G, Taglialatela-Scafati O. Cannabioxepane, a novel tetracyclic cannabinoid from hemp, Cannabis sativa L. Tetrahedron 2011; 19: 3369–3373.

4.Long T, Wagner M, Demske D, Leipe C, Tarasov PE. Cannabis in Eurasia: origin of human use and Bronze Age trans-continental connections. Vegetation History and Archaeobotany 2017; 26: 245–258.

5.Zuardi AW. History of cannabis as a medicine: a review. Revista Brasileira de Psiquiatria 2006, 28: 153–157.

6.Aggarwal SK, Carter GT, Sullivan MD, ZumBrunnen C, Morrill R, Mayer JD. Medicinal use of cannabis in the United States: historical perspectives, current trends, and future directions. Journal of Opioid Management 2009; 5: 153–168.

7.Gorji A, Khaleghi GM. History of headache in medieval Persian medicine. Lancet Neurology 2002; 1: 510–515.

8.Kalant H. Medicinal use of cannabis: history and current status. Pain Research and Management 2001; 6: 80–91.

9.Dreher J. Psychofarmakoterapie. Překlad 2. vydání. Praha: Grada Publishing 2017.

10.Elsohly MA, Slade D. Chemical constituents of marijuana: the complex mixture of natural cannabinoids. Life Sciences 2005; 78: 539–5348.

11.Zabranský T. Teorie marihuany jako „vstupní drogy“. In: Miovský M, a kol. Konopí a konopné drogy. Praha: Grada Publishing 2008.

12.Webové stránky Státní agentury pro konopí pro léčebné použití: http://www.sakl.cz/konopi/

13.Tejkalová K. Cannabis sativa – objasnění vztahu mezi domnělými poddruhy. Diplomová práce. Brno: Masarykova univerzita 2015; 102.

2Vývoj situace kolem používání konopí v České republice od roku 2010 do současnosti a stručný přehled stavu v ostatních zemích

Tomáš Zábranský

2.1Historický úvod

Podle klíčových českých prací o historickém využívání léčebných účinků konopí [1, 2] existují známky, že Číňané užívali konopí pro léčebné účely již 28 století př. n. l., listinné záznamy o tom ale pocházejí až z 9. stol. př. n. l. To je zřejmě odkaz na čínskou pharmacopoeiu Shen-nung Pent-tshao Ching, starou téměř 2000 let, jež byla založena na receptech předávaných ústním podáním a o staletí starších; odkazuje zejména na snižování bolesti při revmatismu [3]. Kabelík uvádí, že nejpozději v 7. stol. př. n. l. bylo konopí léčebně využíváno v oblasti jižní Rusi (tj. zřejmě dnešní jižní Ukrajiny). Podle Paula Agineta (625–690 př. n. l.) vývar ze semen konopí „suší a větry rozhání, tlumí sexus (a hašiš právě opačně). Semenec v mléce vařený a teplý pitý tlumí a zahání suchý sípavý kašel. Zvyšuje plodnost slepic, že nesou i v zimě“ [citováno v 1].

Indové znali konopí a hašiš nejméně od 4. stol. př. n. l. V té době je ale na rozdíl od alkoholu ještě nepoužívali pro léčbu, ale jen pro jejich psychotropní účinky. V ayurvédské kultuře je první léčebné užívání doloženo až na přelomu 12. a 13. století, a to jak v humánní, tak ve veterinární medicíně; ve 13. století je v této souvislosti zmíněn čerstvý extrakt z konopí v kompendiu léčebných přípravků Sharangadhara Samhita. Bhavamishra (Paracelsův současník z 15. století) popsal ve svém kompendiu lékařství a léků vlastnosti, účinky a interakce konopí a opia. Od té doby v indické lidové a tradiční medicíně role konopí (a opia) ještě vzrostla až k současnému stavu, kdy jsou tyto dva rostlinné produkty pro mnohé synonymem indické tradiční medicíny jako takové. V textu z roku 1965 uvádí pracovník indického ministerstva zdravotnictví ayurvédské předpisy na konopné preparáty pro usnutí (nidraprada), povzbuzení libida (kamada), zlepšení chuti k jídlu, metabolismu a zažívání (vanhivi – vardhin), proti žaludeční nevolnosti a pro odchod větrů (pachani), pro mentální povzbuzení (kaphajit) a další [4, citováno v 5].

Tentýž zdroj uvádí, že podstatně starší inspirátor ayurvédské medicíny, arabská léčitelská nauka v Indii zdomácnělá jako „Unani Tibbi“, měla pro konopí všechna využití zmíněná výše a nádavkem je používala ještě pro zastavení průjmu, proti nočnímu pomočování, pro tlumení bolesti, proti zánětu spojivek, proti migréně a pro uvolnění křečí a svalového napětí. Podle Kabelíka [1] zahrnovalo použití konopí v lidovém léčitelství v polovině 20. století léčbu neuralgiií, migrény, revmatismu, melancholie, hysterie, bolesti žaludku, nechutenství – to vše za pomoci konopného másla a/nebo lihového extraktu z horních listů a samičího květenství, řidčeji i ze samčího. Vodný roztok či odvar se pak užíval na zácpu, plicní tuberkulózu a dokonce pro uspávání dětí, v Argentině pro povzbuzení močení a pocení, v Brazílii se listy kouřily pro zklidnění a k uspání a také proti astmatu. V Čechách se listy používaly jako obklad na záněty a s octem a jalovcem v obkladech při bolesti hlavy. Podle Zimmermana [3] bylo v Evropě konopí před prohibicí (1919) běžně užíváno ženami k úlevě od menstruačních bolestí (údajně též britskou královnou Viktorií). V Severní Americe se konopí až do poloviny 20. století rovněž používalo k léčbě nebo úlevě při řadě nemocí. Kabelík se zájmem připomíná tamní užití drcených konopných listů jako hojivého a antibiotického prostředku na erysipel a furunkly. Rovněž uvádí použití v Africe: „…popisují antibiotické užití v Jižní Rhodesii proti malárii a haemoglobinurii, sepsi, anthraxu a dysenterii. U kmenů Xosa na léčení zánětů kopyt. U kmenů Fingo užívány listy proti hadímu uštknutí a u kmene Suto ženy kouří konopí na otupení bolesti při porodu” [1]. Je třeba podotknout, že tento Kabelíkův výčet se podivuhodně shoduje s oblastmi zvažovanými a zkoumanými pro léčebné využití kanabinoidů v současné medicíně [5].

Je nezbytné zdůraznit zcela zásadní český vklad nejen pro sumarizaci historie konopí v medicíně, ale zejména pro moderní výzkum konopí a látek z něj. Na počátku padesátých let 20. století pod vedením profesora mikrobiologie a epidemiologie Jana Kabelíka (1981–1979) a jeho kolegů z Lékařské fakulty Univerzity Palackého v Olomouci (LF UP) – především kolegy z Ústavu hygieny a epidemiologie Zdeňka Krejčího (1923–1992) a farmakochemika Františka Šantavého (1915–1983) – vzešel z Kabelíkem iniciovaného průzkumu cca 2000 rostlin na antibiotické vlastnosti systematický výzkum možných medicínských způsobů využití konopí. Pětileté úsilí vyvrcholilo 10. prosince 1954 vědeckou konferencí „Konopí jako lék“ na LF UP a z ní vzešlou monografií uveřejněnou v Acta Universitas Olomoucensis [6]; dopad tohoto revolučního počinu byl nicméně vzhledem k pevně spuštěné železné oponě jen místní a tak první systematické úsilí vrátit konopí místo, jež mu náleží i v moderní medicíně, muselo být pro svět znovuobjeveno až po dalších 40 letech. Podobný osud ostatně potkal i dva zcela převratné objevy olomouckého týmu: 1. objev a izolaci první kanabinoidní kyseliny učinili F. Šantavý a Z. Krejčí již v roce 1955 [7], místo nich jsou ale citováni němečtí autoři [8], kteří kyselinu „objevili“ až v roce 1958 (aniž by identifikovali její strukturu), a 2. Šantavého identifikaci absolutní konfigurace kanabidiolu a Δ^9-tetrahydrokanabinolu (nejdůležitější psychoaktivní látky v konopí; název je obvykle zkracován na THC) včetně určení polohy jejich dvojné vazby v monoterpenickém cyklu, kterou učinil již v roce 1963 a publikoval na počátku následujícího roku [9] – tedy o rok dříve, než THC izolovali Mechoulam a Gaoni [10] a o 4 roky dříve, než stejní autoři určili absolutní konfiguraci Δ^9-tetrahydrokanabinolu [11] – shodnou s Šantavého absolutní konfigurací z roku 1963 (další podrobnosti viz kap. 3 Kanabinoidní látky a léčivá síla konopí). Moravský vědecký zájem o konopí pokračoval a pokračuje i nadále v osobách spoluobjevitele anandamidu doc. Lumíra Ondřeje Hanuše, prof. Alexandry Šulcové, prof. Jany Mačákové a dalších. Samotné užití v medicíně se v letech „reálného socialismu“ omezovalo na výrobky z konopného výtažku v lékárně Fakultní nemocnice v Olomouci pro externí použití.

Publikování objevu či spíše vyřešení struktury THC způsobilo prudký nárůst v počtu publikací zabývajících se konopím a látkami z něj: v roce 1963 bylo na tomto poli méně než 100 publikací ročně, po něm vzrostl objem na stovky prací. Objev kanabinoidních receptorů v roce 1988 a zvláště pak objev endogenních látek vážících se na tyto receptory v roce 1992 [12] objasnil, proč je konopí úspěšným lékem na tak rozšířené syndromy a proč se kazuistiky a dosud nečetné studie o úspěšné kauzální léčbě široké škály nemocí mohou zakládat na pravdě, ukázal, co je vlastně cílem kanabinoidů i endokanabinoidů v našem těle a jak hluboce je tento systém zapojen do řízení homeostázy od systémové úrovně (např. změny nálady, pocit hladu, kolísání krevního tlaku) až po úroveň buněčnou a subbuněčnou (zde je třeba zdůraznit zejména roli kanabinoidů v řízení apoptózy – programované buněčné smrti). V reakci na objev Devana, Hanuše a kolektivu počet vědeckých prací doslova explodoval – exponenciálně vzrostl na několik tisíc ročně (obr. 2.1). Globální exploze medicínského a dalšího výzkumu konopí a látek z něj provázela a provází také exploze použití konopí k léčbě – navzdory zákazu jeho použití v řadě zemí, ale postupně také v legislativním prostředí, které lege artis léčbu konopím umožňuje systematicky pacientům poskytovat a někdy jim umožňuje rovněž pěstovat konopí pro svou léčbu.

Obr. 2.1 Nárůst publikací a) po objevu struktury THC (1964), b) po objevu endogenního kanabinoidu – anandamidu (1992) [13]

2.2Novodobá historie léčebného konopí v České republice

8. dubna 2010: V Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR probíhá pod záštitou děkana 1. LF UK prof. MUDr. Tomáše Zimy, DrSc., MBA a poslance ODS MUDr. Mgr. Ivana Langera odborný seminář „Perspektivy léčby konopím: medicína, legislativa, politika.“ Závěrem semináře se všichni zúčastnění odborníci včetně zástupců státní správy shodli na tom, že konopí je třeba pro léčbu pacientům zpřístupnit a že proces by mělo zahájit Ministerstvo zdravotnictví ČR jako věcně příslušný rezort.

11. května 2011: Ministr zdravotnictví ČR Leoš Heger v odpovědi na březnový písemný dotaz děkana 1. LF UK prof. MUDr. Tomáše Zimy, DrSc., MBA o zohlednění závěrů parlamentního semináře z roku 2010 uvádí, že o léčbu konopím „ze strany odborníků, kteří by se aktivně zajímali o výzkum nebo o potenciální využití konopí k léčebným účelům jsme nezaznamenali prakticky žádný konkrétní zájem“ (sic!) a ministerstvo zdravotnictví nemůže „z časových důvodů” legalizaci léčby konopím zahrnout do novely zákona o léčivech ani do novely zákona o omamných a psychotropních látkách, jejichž předložení do konce roku 2011 ministerstvu ukládal Legislativní plán vlády. Věcně totožnou odpověď od ministra Hegera dostává na svůj nezávisle položený písemný dotaz o několik dní později také poslanec MUDr. Pavel Bém. Ministr Heger tak dvěma prominentním lékařům, zajímajícím se o výzkum léčebného konopí a jeho praktické využití v medicíně, poněkud dadaisticky vysvětluje, že jejich zájem není konkrétním zájmem, jako by se parlamentní seminář za účasti široké odborné obce nikdy nekonal.

květen až červen 2011: Organizátoři parlamentního semináře z dubna 2010 jsou osloveni několika sdruženími pacientů, jejichž členové se (nelegálně a svépomocně) léčí konopím s dotazem na možnosti dalšího postupu a s žádostí o pomoc.

16. srpna 2011: Desetičlenný petiční výbor, složený z lékařů, výzkumných pracovníků, zástupců pacientů a občanského sektoru zveřejňuje petici http://www.lecebnekonopi.cz/, která vzbudí zájem médií i politiků. Jako první se k požadavkům petice již den po jejím zveřejnění hlásí tehdejší předsedkyně Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR Miroslava Němcová.

19. srpna 2011: Mluvčí Ministerstva zdravotnictví ČR (dále též MZd ČR) Vlastimil Sršeň v prohlášení pro média tvrdí, že problém léčby konopím není v České republice prodiskutován a diskuzi je teprve třeba zahájit. MZd ČR i nadále odmítá legalizaci léčebného konopí zahrnout do novelizací zákonů, jež mu pro rok 2011 ukládá Legislativní plán vlády.

srpen 2011: Premiér vlády ČR Petr Nečas ustavuje z iniciativy předsedkyně Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR Miroslavy Němcové Pracovní skupinu za zpřístupnění konopí pro léčbu a výzkum v České republice (PSK), za předsednictví prof. MUDr. Tomáše Zimy, DrSc., MBA a místopředsednictví národního protidrogového koordinátora, výkonného místopředsedy Rady vlády pro koordinaci protidrogové politiky Mgr. J. Vobořila, MSW.

13. září 2011: Druhý parlamentní seminář o léčbě konopím v ČR probíhá pod záštitou tehdejšího poslance Věcí veřejných MUDr. Jiřího Štětiny; náměstek ministra zdravotnictví pro legislativu Mgr. Martin Plíšek ohlašuje připravenost svého rezortu se na procesu legalizace léčebného konopí v ČR aktivně podílet.

15. září 2011: První setkání 26členné PSK. Komise pod vedením prof. T. Zimy intenzivně po 4 měsíce pracuje na konsenzuálním návrhu legislativy pro zpřístupnění léčebného konopí (mj. za účasti ředitelů dvou odborů MZd ČR, ředitele Státního ústavu pro kontrolu léčiv (dále též SÚKL), zástupců odborných společností České lékařské společnosti Jana Evangelisty Purkyně (dále ČLS JEP), včetně předsedy ČLS JEP prof. J. Blahoše, zástupců orgánů vymáhání práva a dalších orgánů státní správy, výzkumníků a pacientů).

8. prosince 2011: PSK odevzdala návrh zákona předsedovi vlády ČR a předsedkyni Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR. Pro informaci byl rovněž zaslán ministru zdravotnictví.

11. prosince 2011: Poslední setkání PSK.

1. února 2012: Návrh zákona jako poslanecký návrh rozeslán poslancům PČR. Jako předkladatelé si návrh PSK v doslovném znění osvojili: Miroslava Němcová (ODS), Pavel Bém (ODS), Milada Emmerová (ČSSD), Zuzka Bebarová-Rujbrová (KSČM), Jiří Skalický (TOP 09), Radek John (Věci veřejné), Jiří Štětina (Věci veřejné), Jiří Koskuba (ČSSD) a Michal Janek (TOP 09).

3. února 2012: Návrh zákona zaslán vládě ČR ke stanovisku.

13. února 2012: Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) navzdory účasti ředitelů věcně příslušných odborů MZd ČR a ředitele SÚKL na přípravě (nyní již) poslaneckého návrhu zákona doporučuje vládě zaujmout k němu negativní stanovisko; vláda na svém zasedání jeho doporučení odmítá, zaujímá neutrální stanovisko a doporučuje předkladatelům revizi návrhu, která by zohledňovala některé připomínky ministra zdravotnictví.

29. února 2012: Stanovisko vlády rozesláno poslancům jako tisk 590/1 (připomínky).

březen až duben 2012: V Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR je z iniciativy její předsedkyně Miroslavy Němcové zřízena 2. pracovní skupina pro léčebné konopí (2. PSK), vedením je pověřen opět prof. T. Zima, místopředsedou je poslanec Pavel Bém. Práce skupiny se účastní náměstek MZd ČR pro legislativu Mgr. Martin Plíšek.

16. dubna 2012: 2. PSK odevzdala návrh komplexního pozměňovacího návrhu poslancům-předkladatelům.

2. května 2012: Do čela Státního ústavu pro kontrolu léčiv namísto ministrem odvolaného RNDr. Martina Beneše nastupuje MUDr. Pavel Březovský.

8. června 2012: 1. čtení návrhu zákona na jednání PS PČR. Návrh zákona je postoupen k projednání výborům PS PČR.

26. června 2012: Zemědělský výbor PS PČR projednal návrh zákona a vydal usnesení doručené poslancům jako tisk 590/2 (projednávání přerušeno).

28. června 2012: V interview pro Medical Tribune se ředitel SÚKL Pavel Březovský vyznává ze své (zákonu odporující) víry, že “SÚKL má být prodlouženou rukou ministerstva zdravotnictví.”

17. července 2012: Výbor pro zdravotnictví PS PČR projednal návrh zákona a vydal usnesení doručené poslancům jako tisk 590/3 (projednávání přerušeno).

11. září 2012: Zemědělský výbor PS PČR projednal návrh zákona a vydal usnesení doručené poslancům jako tisk 590/4 (pozměňovací návrhy).

11. října 2012: Výbor pro zdravotnictví PS PČR projednal návrh zákona a ve shodě s doporučením vlády vydal usnesení, vycházející z návrhu 2. PSK a doručené poslancům jako tisk 590/5 (komplexní pozměňující návrh).

26. října 2012: 2. čtení návrhu zákona a obecná rozprava. Podané pozměňovací návrhy zpracovány jako tisk 590/6.

7. prosince 2012: 3. čtení návrhu zákona. Návrh zákona schválen 126 hlasy ze 154 přítomných poslanců; 7 poslanců bylo proti, 21 poslanců se hlasování zdrželo (usnesení č. 1400).

30. ledna 2013: Návrh projednán na 4. schůzi Senátu PČR. Senát návrh schválil 56 hlasy z 62 přítomných; nikdo nebyl proti, šest senátorů se hlasování zdrželo.

15. února 2013: Zákon byl podepsán prezidentem ČR Václavem Klausem.

15. února 2013: Ministr Heger v odpověď na interpelaci poslance Václava Votavy (ČSSD) stran možnosti úhrady léčebného konopí a přípravků z něj z prostředku (povinného) zdravotního pojištění odpovídá tvrzením: „(…) přes všechny populární články v novinách a různé proklamace je dneska nezvratným faktem, že účinnost konopí jako léčiva není brána jako seriózní a léčivo v této farmaceutické podobě je považováno pouze za podpůrný léčivý prostředek a ty dnes nejsou prakticky v celé šíři hrazeny”.

4. března 2013: Zákon vyhlášen ve Sbírce zákonů v částce 22 pod číslem 50/2013 Sb.

4. března 2013: Státní ústav pro kontrolu léčiv zveřejňuje návrh Opatření obecné povahy Sp. zn. sukls 17954/2013, v jehož bodu 5c) chce v ČR prosadit administrativní zákaz úhrady léčebného konopí indikovaným pacientům ze zdravotního pojištění. Ve zdůvodnění mj. uvádí: „jedná se o skupinu přípravků rostlinného původu (...), absentuje doložení účinnosti (...) není k dispozici žádná studie, dokládající terapeutickou hodnotu“.

19. března 2013: SÚKL v zákonné lhůtě obdržel připomínky, namítající proti obsahu návrhu Opatření obecné povahy, od více než deseti subjektů, mj. od předsedy České lékařské akademie prof. MUDr. Richarda Rokyty, DrSc., od odboru vnitřní bezpečnosti Ministerstva vnitra ČR, od Národní protidrogové centrály Policie ČR, od několika dotčených pacientů a od petičního výboru Petice za zpřístupnění léčebného konopí pro léčbu a výzkum.

1. dubna 2013: Zákon o legalizaci užívání léčebného konopí pro léčbu a výzkum vstupuje v platnost, vzhledem k absenci prováděcích předpisů ale více než rok na český farmaceutický trh nedoputoval ani miligram léčebného konopí ani individuálně připravovaného léčivého přípravku, jenž by léčebné konopí obsahoval. Jediný hromadně vyráběný léčebný přípravek z konopí, de iure dostupný na českém trhu, byl od svého schválení v roce 2010 dovezen ze zahraničí v množství dvou balení (Sativex; cca třítýdenní dávka pro jednoho průměrného pacienta s roztroušenou sklerózou).

15. dubna 2013: Ministerstvo zdravotnictví odesílá do mezirezortního připomínkového řízení návrh „Vyhlášky, kterou se stanovují podmínky pro předepisování, přípravu, výdej a používání individuálně připravovaných léčivých přípravků s obsahem konopí pro léčebné použití“, k němuž musí vládní rezorty (věcně příslušná ministerstva a mezirezortní orgány) odeslat připomínky v krajně nestandardní lhůtě 5 dnů. Ministerstvo zdravotnictví ČR ve svém návrhu mj.:

•omezuje množství předepisovaného konopí na 30 g měsíčně bez ohledu na pacientovu diagnózu

•zakazuje lékařům možnost léčit konopím a přípravky z něj osoby mladší 19 let, a to bez ohledu na pacientovu diagnózu

•zakazuje interním lékařům možnost indikace léčebného konopí pro ambulantní pacienty (zatímco další schválené odbornosti tuto možnost mají)

•oproti důvodové Zprávě k zákonu č. 50/2013 nezařazuje mezi odbornosti, oprávněné indikovat a předepisovat léčebné konopí, geriatry, oftalmology a dermatology

•jako povolené definuje jen čtyři odrůdy konopí – „shodou okolností“ všechny čtyři, jež má v portfoliu holandská společnost Bedrocan

Žádné z těchto omezujících opatření není v důvodové zprávě k vyhlášce podepřeno jakoukoliv studií nebo jiným zřetele hodným medicínským či právním zdůvodněním. Ke druhému omezení ministerstvo zdravotnictví ani SÚKL dokonce není zmocněno zákonem, a porušuje tak pravidlo a silentio legis, podle něhož pro státní orgány platí, že jestliže určitá skutečnost není právem upravena, pak nemají v dané věci pravomoc. Návrh vyhlášky je rozsáhle připomínkován – zejména sekretariátem Rady vlády pro koordinaci protidrogové politiky a Ministerstvem spravedlnosti ČR. Připomínky se soustřeďují především na výše zmíněné body.

29. dubna 2013: SÚKL zveřejnil Opatření obecné povahy (dále též OOP) 04-13 spolu s vypořádáním připomínek, jak mu byly doručeny k návrhu tohoto opatření do 19. března 2013. Připomínky namítající proti zákazu úhrady individuálně připravovaných léčebných prostředků ze zdravotního pojištění podali: 1. Mgr. Jindřich Vobořil, MSW (národní protidrogový koordinátor ČR); 2. pan Zdeněk Majzlík (otec pacientky s roztroušenou sklerózou Martiny Kafkové); 3. právní kancelář PPK Partners jménem své mandantky Martiny Kafkové (pacientka s roztroušenou sklerózou); 4. pan Michal Wagner (garant programového bodu „Drogy“, Pirátská strana); 5. MUDr. Tomáš Zábranský, Ph.D. (Petiční výbor Petice za legalizaci léčebného konopí); 6. Mgr. Martin Smetana (botanik); 7. ing. Jiří Kadrnka; 8. Mgr. Dušan Dvořák, MMCA (předseda správní rady Diag Human Cannabis); 9. plk. Mgr. Jiří Frydrych (velitel Národní protidrogové centrály Policie ČR); 10. Mgr. Martin Linhart (ředitel odboru bezpečnostní politiky Ministerstva vnitra ČR); 11. prof. MUDr. Richard Rokyta, DrSc. (prezident České lékařské akademie). Souhlasné stanovisko k návrhu OOP zaslaly MUDr. Jarmila Bohumínská (Zástupkyně Svazu zdravotních pojišťoven) a Ing. Miloslava Šlajsová (Všeobecná zdravotní pojišťovna). SÚKL ani jednu z připomínek nevypořádal kladně a zcela se vyhnul argumentaci ve prospěch svého tvrzení o „neúčinnosti konopí jako symptomatické léčby,“ které napadali odborníci. V dalších případech se SÚKL prohlásil za nepříslušný řešit bezpečnostní politiku státu.

30. dubna 2013: Zákon č. 50/2013 platí přesně měsíc, Ministerstvo zdravotnictví ČR ani Státní ústav pro kontrolu léčiv ale dosud nedokázaly spustit „Registr pro léčivé přípravky s omezením podle § 81a,“ jenž podle zákona měl být plně funkční od 1. dubna 2013. V důsledku toho není možné léčebné konopí legálně předepisovat ani vydávat indikovaným pacientům, a zákon tak v důsledku ne/činnosti Ministerstva zdravotnictví ČR není naplněn.

14. května 2013: Opatření obecné povahy 04-13 zakazující pojišťovnám úhradu léčebného konopí vstoupilo v platnost. Státní ústav pro kontrolu léčiv nezohlednil žádnou z připomínek doručených po vyvěšení návrhu OOP.

15. května 2013: V rozhovoru pro deník Právo legislativní náměstek MZd ČR Martin Plíšek tvrdí, že „se uvažuje o povolení pěstovat konopí doma.“ K tomuto tvrzení se už nikdy nepřihlásí a žádosti občanských organizací o schůzku na toto téma odmítá nebo ignoruje.

25. července 2013: „Vyhláška, kterou se stanovují podmínky pro předepisování, přípravu, výdej a používání individuálně připravovaných léčivých přípravků s obsahem konopí pro léčebné použití“ vychází ve Sbírce zákonů š. 221/2013, a tak vstupuje v platnost. Ministerstvo zdravotnictví nevyhovělo žádné z připomínek ministerstev a rezortů s výjimkou kosmetické úpravy, jíž snižuje nejnižší dovolený věk pro indikaci léčebného konopí z 19 na 18 let. Vyhláška tak fakticky znamená pro lékaře nemožnost indikovat konopí lege artis – nejzásadněji díky omezení maximální měsíční dávky na 30 g, jež je odůvodněno tím, že se rovná údajné průměrné dávce v Nizozemí; ministerstvo zdravotnictví tedy prokázalo jednak neschopnost rozlišovat mezi maximální a průměrnou dávkou, jednak neschopnost studia odborné literatury, podle níž se průměrné měsíční dávky konopí z lékařské indikace pohybují mezi 60–90 g s extrémy v obou směrech [14].

31. července 2013: Na tiskové konferenci České strany sociálně demokratické vystupuje stínový ministr zdravotnictví Svatopluk Němeček (ČSSD) a prohlašuje: „Léčebné konopí musí být dostupné, odmítáme další sabotáž ministerstva zdravotnictví.“

11. listopadu 2013: Poté, co ani po 8 měsících od schválení Zákona 50/2013 Sb. není na českém trhu dostupné léčebné konopí, je z rozhodnutí Rady vlády pro koordinaci protidrogové politiky pod záštitou Úřadu vlády ČR zřízena „Pracovní skupina pro revizi naplňování zákona o léčebném konopí“ s cílem navrhnout revizi podzákonných norem a supervidovat technické aspekty zavádění Zákona.

2. prosince 2013: Bylo založeno sdružení KOPAC, z.s. (KOnopní PACienti; www.kopac.cz) s cílem hájit zájmy pacientů, pro něž je konopí indikováno, a vzdělávat širokou veřejnost o léčivých vlastnostech této rostliny a výrobků z ní.

4. prosince 2013: Státní ústav pro kontrolu léčiv zveřejňuje testovací prostředí Registru pro výrobce zdravotnického software. Předepisování konopí podle zákona s ohledem na absenci funkčního („netestovacího“) Registru tak stále není možné a zákon dosud není naplněn [upraveno dle 15].

28. května 2014: SÚKL vyhlašuje výběrové řízení VZSAKL01/2014 „Dodávka konopí pro léčebné použití“. Předpokládaná hodnota veřejné zakázky je 4 200 000 Kč bez DPH. Tato předpokládaná hodnota byla stanovena na základě kvalifikovaného odhadu maximálního množství dodaného konopí pro léčebné použití za období 12 měsíců, a to 40 kg.

28. srpna 2014: Proběhlo jednání komise pro posouzení kvalifikace zájemců o licenci na pěstování konopí pro léčebné použití. Z celkového počtu 16 žádostí o účast ve výběrovém řízení VZSAKL01/2014 „Dodávka konopí pro léčebné použití“ splnili požadované kvalifikační předpoklady čtyři zájemci.

4. listopadu 2014: SÚKL konečně zpřístupnil úložiště „Registru pro léčivé přípravky s omezením podle § 81a“ a systém elektronické preskripce konopí začal fungovat.

18. listopadu 2014: Uplynula lhůta pro doručení nabídek pro 2. kolo nadlimitního výběrového řízení VZSAKL01/2014 „Dodávka konopí pro léčebné použití“. Ze čtyř uchazečů, kteří do 2. kola výběrového řízení postoupili, podali nabídku čtyři uchazeči.

16. prosince 2014: Bylo ukončeno hodnocení cenových nabídek podaných v rámci II. kola nadlimitního výběrového řízení VZSAKL01/2014 „Dodávka konopí pro léčebné použití“. Hodnotící komise doporučila zadavateli vybrat vítězného uchazeče. Tomu zabránilo odvolání neúspěšného uchazeče Velvana a.s., který podal Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže návrh na vydání předběžného opatření, které by tendr pozastavilo.

20. dubna 2015: Podle zveřejněné písemné zprávy zadavatele byla zakázka VZSAKL01/2014 přidělena uchazeči Elkoplast Slušovice s.r.o. Cena zakázky sjednaná ve smlouvě ze dne 7. 4. 2015 je 68 Kč bez DPH 15 % (tj. konečná cena 78,20 Kč) za 1 g konopí pro léčebné použití.

19. října 2015: Začíná platit nová „konopná vyhláška MZ“ č. 236/2015 Sb., která ruší předchozí restrikce. Jsou v ní rozšířeny indikované diagnózy a specializace (např. o dermatologii, oftalmologii), zvýšeno povolené množství (z nynějších 30 g na 180 g na měsíc) a odstraněno omezení obsahu kanabinoidů na předepsání jakéhokoliv poměru THC (původně 0,3–21 %) a CBD (původně 0,3–19 %).

1. března 2016: SÚKL vydal nové opatření OOP 01-16, které vyhovuje návrhu sdružení KOPAC a vypouští léčebné konopí z paušálního zákazu úhrady. Úhrada ale není stanovena a pacienti jsou tak odkázání na individuální žádosti o úhradu své pojišťovně.

2. dubna 2016: Do lékáren je dodána první dávka „českého léčebného konopí“ za prodejní cenu okolo 100 Kč/g.

19. až 21. dubna 2016: V New Yorku proběhl UNGASS – Zvláštní zasedání Valného shromáždění OSN o drogách, které usiluje mj. o odstranění konopí ze seznamu Jednotné úmluvy OSN o omamných látkách z roku 1961, která brání jeho širšímu využití i výzkumu léčebného použití.

2. května 2016: SÚKL vydal nové opatření OOP 02-16, které nepřiznává výši a podmínky úhrady individuálně připravovaných léčebných přípravků (IPLP) s obsahem kanabinoidů z prostředků veřejného zdravotního pojištění jinak než na podkladě individuální žádosti pacienta, kterou pak posoudí lékař/ka příslušné zdravotní pojišťovny.

10. května 2016: Podána žádost na předsednictvo ČLS JEP k ustavení nové Společnosti pro léčbu konopím a kanabinoidy a jejich výzkum (SLKK ČLS JEP), která bude garantovat další vzdělávání lékařů.

20. června 2016: Žádost o založení Společnosti pro léčbu konopím a kanabinoidy a jejich výzkum byla ČLS JEP zamítnuta – především s poukazem na to, že nelze zakládat odborné společnosti pro každé léčivo. Společnost byla následně založena jako nestátní nezisková organizace.

18. srpna 2016: Na SÚKL proběhla schůzka se spolkem KOPAC o přípravě zadávacího řízení nově vypisovaného výběrového řízení na pěstování českého konopí pro léčebné použití. Jednalo se o potřebách pacientů a požadavku na další poměry kanabinoidů v léčebném konopí. Zápis je zveřejněn na stránkách SAKL [16].

13. října 2016: Byla zveřejněna zadávací dokumentace ke druhému výběrovému řízení „Dodávka konopí pro léčebné použití.“ [17]

9. ledna 2017: Byla zveřejněna tisková zpráva SÚKL ke zrušení druhého výběrového řízení „Dodávka konopí pro léčebné použití“ [18]. Negativní reakce pacientského sdružení KOPAC na sebe nenechala dlouho čekat [19].

23. ledna 2017: Byla zveřejněna zadávací dokumentace k dalšímu výběrovému řízení „Dodávka konopí pro léčebné použití“, protože předchozí bylo neúspěšné – dva uchazeči nesplnili podmínky. Zadávací dokumentace SÚKL se však v ničem podstatném nezměnila [20].

7. dubna 2017: Bylo zrušeno třetí výběrové řízení „Dodávka konopí pro léčebné použití“, protože jediný účastník z něj posléze odstoupil [21].

20. dubna 2017: Proběhla schůzka „Pracovní skupiny pro léčebné využití psychoaktivních látek a rostlin Rady vlády ČR pro protidrogovou politiku“ k nedostupnosti léčebného konopí v ČR za účasti zástupců KOPAC.

17. května 2017: Byla zveřejněna zadávací dokumentace k dalšímu výběrovému řízení „Dodávka konopí pro léčebné použití“, protože předchozí byly neúspěšné. Lhůta podání nabídek je do 10. 7. 2017 [22].

25. srpna 2017: Nabyla účinnosti rámcová dohoda na dodávku konopí pro léčebné použití, která byla uzavřena mezi Státním ústavem pro kontrolu léčiv a společností Elkoplast Slušovice s.r.o. [23].

12. ledna 2018: „České konopí“ v lékárnách stále není. Firma Annabis Medical dovezla léčebné konopí z Kanady od firmy Tilray. Prodejní cena odrůdy s 16 % THC je okolo 200 Kč/g sušiny, vyvážená odrůda 10 % THC:10 % CBD stojí okolo 250 Kč/g.

18. června 2018: Firma Annabis Medical dovezla léčebné konopí z Kanady od firmy Canopy Growth Corporation. Prodejní cena odrůdy s 18,8 % THC je okolo 140 Kč/g sušiny, odrůda s vyrovnaným poměrem má být importována v nejbližší době.

25. června 2018: „České konopí“ už v lékárnách je. Stojí víc než dovozové, cca 180 Kč/g [25].

1. ledna 2019: V ČR je 58 lékařů oprávněných předepisovat konopí pro léčebné použití, kteří od roku 2013 předepsali toto léčivo celkem 447 pacientům [24].

1. února 2019: Počínaje tímto dnem je pacientům dostupné české konopí pro léčebné použití s obsahem 6 % THC a 7,5 % CBD. SÚKL informuje o tom, že převzal konopí pro léčebné použití od dodavatele Elkoplast Slušovice s.r.o.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Léčebné konopí v současné medicínské praxi.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.