77 šibenic

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.ivysehrad.cz

www.albatrosmedia.cz

Christian Morgenstern

77 šibenic – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2020

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

V opravdovém muži se skrývá dítě,
to dítě si chce hrát.

Friedrich Nietzsche

Jak se zrodily šibeniční písně

Žilo, bylo osm veselých králů. Jmenovali se tak a tak. Ale co je vlastně jméno? Jen cosi, co vám přidělili. Jednou si ti veselí králové povídají. „Svět je neslaný, nemastný,“ pravil druhý král,“ pojďme ho trochu osolit.“ „A co ho rovnou opepřit?“ zamyslel se šestý. „Má někdo nějaký nápad?“ zeptal se pátý. „Já!“ zvolal sedmý. „A jak mu říkáš?“ otázal se ho první král. „Podzemí,“ odvětil ten sedmý, „vlevo, vpravo, mezitím, nocičas, nesmyslno na druhou nad přeponou smyslna.“ „A jak na to?“ zeptal se osmý král. „Přes jednoramenný kříž bez vrcholu s oporou pod ramenem,“ odpověděl ten sedmý. „Takže na šibenici!“ zvolal čtvrtý. „Esto,“ pravil třetí. „Esto,“ zaznělo sborově, což znamená „přesně tak“. A tak si těch osm veselých králů vykasalo roucha a nechali se oběsit dvorním šaškem. Jej však pohltil čas a upadl do zapomnění.

Berme šibeniční vrch jako rozhlednu naší představivosti do světa kolem nás. Do světa, v němž ještě mnohé čeká na vyslovení.

Šibeniční poezie je způsob nahlížení na svět. Je to nestydatá volnost všeho nehmatatelného a vyloučeného ze světa, jež se v jejích verších hlásí o slovo. Víme, že mulus byl v antice záviděníhodný mezistupeň mezi dětským světem her a světem vysokého učení. A stejně tak je i šibeničník mezičlánek mezi člověkem a vesmírem. Nic víc, nic míň. Svět vypadá z šibeničního vrchu jinak, člověk vidí věci jinýma očima.

Ani kámen nezkamení!
Kypí, víří molekuly
v souhře řádu s libovůlí,
v tvůrčím svatém vytržení!

Hymna šibeničníků

Pramalý rozdíl žít a hnít,
okolo krků rudá nit.
Kuňka kuňká, souká pavouk,
vítr přikýv dutou hlavou.

Hrůzné prázdno. Hrůzyplné!
Sýc houk: „Kdo z vás neposkvrněn?“
Hvězdy měsíci se klaní.
A ty? Kdo jsou tvoji páni?

Hrůzné prázdno. Hrůzyplné!
Stříbroherka vpřed se hrne.
Opět sýc houk, letí hlas tmou:
„Tys bloud, to kout! Před soud! Setnout!“

Šibeniční vrch

Zástup tupců pod pódiem.
Nedočkáš se potlesku.
Oni soudí, že tu hnijem,
my jim hrajem grotesku.

Trpně neseš svoje břímě,
z nevážna nás obviníš.
Kdybys věděl, co my víme,
sdílíš nadhled s námi již.

Modlitba

Modlí-li se laňka plachá,
dej si bacha!

Chichi!

Chocho!

Chacha!

Něco

spáchá!

Modlí-li se laňka plachá,
dej si bacha!
Sepnutá kopýtka má,
když se modlívá.

Šibeničníkova píseň k Sofii – katově milé

Sofie, ty s katem spíš,
že jsi krásná, jistě víš.
Propast pustá
jsou má ústa

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy 77 šibenic.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.