DOBÝVANÍ VESMÍRU POZEMŠŤANY

Vesmírné technologie a zajímavosti o Vesmíru

Rony Adams

Splendidum družstvo

Vražné, Hynčice

1. el. vydání

Vhodné pro děti od 10 let

978-80-907844-3-7 Epub
978-80-907844-4-4 PDF
978-80-907844-5-1 MOBI

Obsah

- I. VESMÍRNÉ TECHNOLOGIE DO ROKU 2000

- 1. Historie dobývání vesmíru

- 2. II. FYZIKA VE VESMÍRU

- 3. III. VESMÍRNÁ TECHNIKA

- 4. Kosmická loď

- 5. Satelit

- 6. Kosmická sonda

- 7. Hubbleův teleskop

- 8. Orbitální stanice „Mir“

- 9. IV. BUDOUCÍ VESMÍRNÉ TECHNOLOGIE

- 10. V. VESMÍRNÉ TECHNOLOGIE V BĚŽNÉM ŽIVOTĚ

I. VESMÍRNÉ TECHNOLOGIE DO ROKU 2000

Vesmírná technologie je technika, aparát a různá zařízení používaná ve vesmíru. Vesmírná technologie je spojena s vypouštěním objektů nebo živých bytostí do vesmíru, sestupováním na Zemi nebo přímou prací v kosmu.

Velký počet různých oblastí činnosti na Zemi je založen na datech z kosmických lodí a zařízení. Předpověď počasí, dálkový průzkum Země, navigace, satelitní televize a mnoho dalšího, to vše s pomocí kosmických technologií. Například věda jako astronomie a geověda jsou založeny na informacích přicházejících z kosmu.

1

Historie dobývání vesmíru

4. října 1957 Sputnik 1 – první vypuštění sovětské umělé družice.

3. listopadu 1957 Sputnik 2 – v druhé družici vyslán první živý tvor do vesmíru (pes Lajka).

31. ledna 1958  Explorer  – vypuštění první americké družice do vesmíru.

2. ledna 1959 Sonda Luna – první sovětský meziplanetární automat putuje k Měsíci.

12. dubna 1961 Vostok – v sovětské kosmické lodi vyslán první člověk do vesmíru (sovětský pilot Jurij Gagarin).

20. února 1962 Mercury Friendship 7 – John Glenn v kosmické lodi jako první Američan obletěl třikrát Zemi.

16. června 1963 Vostok 6 – první žena ve vesmíru (sovětská dělnice Valentina Těreškovová).

18. března 1965 Voschod 2 – první člověk ve skafandru v otevřeném kosmickém prostoru (sovětský kosmonaut Alexej Leonov).

21. prosince 1968 Apollo 8 – americká tříčlenná posádka desetkrát obletěla Měsíc (Frank Borman, James Lovell a William Anders).

20. července 1969 Apollo 11 – první přistání Američanů na Měsíci (Neil Armstrong, Edwin Aldrin a Michael Collins).

14. října 1969 Interkosmos 1 – vypuštěna družice s prvními přístroji československé výroby.

19. dubna 1971 Saljut – vypuštěna první orbitální stanice světa ze SSSR.

2. března 1978 Sojuz 28 – první československý kosmonaut na oběžné dráze v sovětské lodi (Vladimír Remek).

24. října 1978 MAGION – startuje první československá družice (zkratka slov MAGnetosféra a IONosféra).

12. dubna 1981 Columbia – do vesmíru vzlétl první americký kosmický raketoplán.

19. února 1986 Mir – vypuštěn první modul orbitální stanice.

15. května 1987 Eněrgija – vzlétla nová sovětská superraketa.

15. listopadu 1988 Buran – první a zároveň poslední let sovětského raketoplánu.

24. dubna 1990 Discovery – americký raketoplán vynesl do vesmíru Hubbleův kosmický teleskop.

20. listopadu 1998 Zarja – do vesmíru odstartoval první modul Mezinárodní kosmické stanice.

2

II. FYZIKA VE VESMÍRU

Lze ve vesmíru plakat?

Ano, pokud je astronautům smutno, pochopitelně také pláčou. Ovšem v mikrogravitaci, slzy neplynou dolů, jako na Zemi, ale zůstávají na svém místě.

Sbírají se kolem oka. Přesně tak, jak na svém videu předvedl kanadský astronaut Chris Hadfield – první Kanaďan na oběžné dráze Země v roce 1995.

Podle vědeckého vysvětlení by slzy neměly působit bolest. I když nevíme přesně, proč pláčeme, samotné slzy přinášejí psychický pocit úlevy. Jak však víte, beztíže negativně ovlivňuje vidění člověka, které je způsobeno přemístěním tekutiny do hlavy. Je také možné, že se v prostoru objeví suché oči a náhlý zásah kapaliny může způsobit pocit pálení.

Jak se mění krevní oběh ve vesmíru?

Na Zemi je krev rozložena nerovnoměrně po celém těle. V prostoru nefunguje gravitace a krev proudí rovnoměrně do všech částí těla. Problém je v tom, že tělo má „senzory“, které měří hladinu tekutiny. V nulové gravitaci horní část těla signalizuje odchylku od normy – tělo reaguje. Říká ledvinám, aby odstranily přebytečnou tekutinu a otupily pocit žízně. Pokud se astronaut nepřemůže a nepije, může začít dehydratovat.

Ve vesmíru se srdci snadněji pumpuje krev, neboť nemusí překonávat gravitační sílu. Kvůli tomu se tělo zmenšuje. V letu to nezpůsobuje problémy, ale na Zemi se bude jen ztěžkat přizpůsobovat obvyklému prostředí. Aby se zabránilo atrofii srdce, astronauti se udržují ve formě, například praktikují denně dvě hodiny na běžeckém pásu. Také si pravidelně oblékají speciální oděv, který komprimuje různé části těla, aby normalizoval krevní oběh.

Vesmírné kalhoty mohou i lidem doma léčit tepny

Stav beztíže

Jaký je stav beztíže? Vypadá to, jakoby plovoucí astronauti ve vesmíru jednali v rozporu se zákony gravitace. Stále si někteří z nás myslí, že ve vesmíru není gravitace žádná. A to je velký omyl! Gravitace ve skutečnosti je všude ve vesmíru a je nejdůležitější silou ovlivňující vše, co ve vesmíru existuje.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Dobývání vesmíru pozemšťany.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.