Obálka: © Zuzi Maat

Korektúra: Mgr. Lenka Mondočková

Vydavateľstvo: © Veronika Smekalová Tóthová

Rok vydania: 2020

ISBN: 978-80-570-1728-8 Epub

ISBN: 978-80-570-1729-5 mobi

ISBN: 978-80-570-1708-8 pdf

Podľa skutočnosti

Veronika Smekalová

(Tóthová)

2020

Citát:

Pôrod je jediné rande naslepo, kde rozhodne stretneš lásku svojho života.

To je život – C´est la vie – Es ist das Leben!

Úvod

Porozprávam vám príbeh o žene, ktorá bola presvedčená o tom, že sa v budúcnosti nechce vydávať, mať deti, domácnosť a že varenie je pre ňu strata času. Chcela sa iba osamostatniť a žiť pre prácu a s priateľmi.

Ale poznáte to; niečo si zaumienite, ale život vám to razom zmení.

Je naozaj prekvapujúci, hlavne keď sa ním človek nechá unášať.

Hlavná hrdinka Vera je prostým človekom a vždy sa vedela prispôsobiť každej situácii.

To je totiž v živote veľmi dôležité. Každý si je sám tvorcom svojho šťastia.

V dnešnej dobe sa dá povedať, že Vera s manželom Norbertom sú veľmi šťastní a vďační za to, akú veľkú majú rodinu. Samozrejme, Vera stále rešpektuje lekárov a zdravotnícke zariadenia, no tie najdôležitejšie momenty v jej živote sa odohrávali v domácom prostredí. Bude to asi hlavne tým, že domáce prostredie je komfortnejšie, ľudia sa v ňom cítia bezpečne. Teraz si to už veľmi dobre uvedomuje aj ona sama. Jednoducho, doma je doma.

Túto knihu som sa rozhodla napísať preto, lebo som cítila potrebu povedať vám o niečom, čo sa nestáva často a najmä je to príbeh, ktorý napísal sám život.

Totiž Verin prvý životný moment, pôrod, sa odohral doma s hasičmi, druhý doma v spálni a tretí s osobným „pôrodným asistentom“, s jej manželom. Mamou sa stala doma. Nič z toho nebolo naplánované. Každá jedná skúsenosť nakoniec dopadla dobre a bez problémov.

Túto knihu chcem venovať budúcim rodičom, rodičom, ale aj svojej rodine a priateľom.

Vera

Kde bolo, tam bolo, v hlbokom lese na východnom Slovensku neďaleko Košíc bola jedna tichá dedinka. V tej dedinke vyrastalo dievčatko, ktorému rodičia dali meno Vera.

Vera prišla na svet v nemocnici v mestečku Šaca ako prvorodené dieťa a rok nato sa jej rodičom narodil aj syn. Vyrastali v rodinnom dome. Mali psíka, ale aj sedem mačiek, žltú andulku a malé poľnohospodárstvo so sliepkami, ktoré rada trénovala k poslušnosti, a roztomilými zajačikmi. Ich otec dokonca odjakživa choval včely, o ktoré sa rád stará do dnes. Verin mladší brat nezaostával a doma choval najprv korytnačku potom rodinku škrečkov, rybičky a neskôr mal aj pavúka, tarantulu. Detský život im uplynul ako voda a v priebehu roka 2008 sa Vera ocitla pred maturitnou komisiou, kde skladala maturitnú skúšku. Po strednej škole si hľadala prácu, a tak spočiatku začala brigádovať. Z našetrených peňazí si mohla dovoliť kúpiť oblečenie, osobný počítač, cestovať a podobne. Vera bola a je usilovná.

Svoju lásku, o ktorej ešte netušila, že bude láskou jej života, spoznala cestou domov v autobuse. On cestoval na chalupu a ona z brigády domov. V autobuse sedeli vedľa seba, prihovorili sa jeden druhému, vymenili si kontakty a neskôr sa aj stretli. Muž, ktorý si k nej prisadol, sa volá Norbert, kamaráti mu hovoria Noro. Ich vzťah bol voľný, bez pravidiel alebo zásad. Jednoducho netlačili na pílu, ale užívali si jeden druhého.

Jedného dňa sa stretli ako zvyčajne, ale Norbert prekvapil Veru nečakanou otázkou:

„Chystám sa na týždeň za kamarátom do Škótska, pôjdeš so mnou?“

Vera mu bez dlhého rozmýšľania odpovedala:

„Áno, pôjdem.“

Peniaze mala našetrené z brigád, takže nebol problém. Iba ak to, že ešte nikdy neletela lietadlom.

O tejto skutočnosti jej priateľ Norbert ešte nevedel. Doma povedala, že ide na týždňový výlet do Edinburghu. Samozrejme, rodičia sa o ňu báli, ale verili jej. Tak si Vera pobalila veci, rozlúčila sa a otec ju odviezol do mesta, kde už na ňu čakal priateľ Norbert. Na vlakovej stanici v Košiciach si kúpila lístok a s Norbertom odcestovali do hlavného mesta. Po približne šiestich hodinách vo vlaku sa ocitli v Bratislave, kde potom nastúpili na autobus MHD, ktorý smeroval na letisko.

Na letisku si zakúpili letenky a prešli bezpečnostnou kontrolou.

Čas pravdy prišiel počas čakania na odlet. Vera sa Norbertovi priznala, že ešte neletela lietadlom, no on sa na ňu pousmial a dodal:

„Nie si prvá ani posledná, ktorá ešte neletela lietadlom.“

Išli si spolu sadnúť na kávu. V kaviarni Norbert nadhodil, že na odvahu je dobré dať si malé pivo. Tak si Vera objednala, ale pila ho slamkou. Strach ju hneď opustil a bez obáv nastúpila do lietadla. Bolo obrovské, letušky starostlivé a let pokojný. Trval približne dve hodiny. Po pristáti a vyzdvihnutí batožiny sa obaja konečne ocitli v Škótsku.

Ubytovali sa u Norbertovho kamaráta, ktorému všetci hovorili Zajo. Zajo ho privítal a spoznal aj Veru. Býval a pracoval v Edinburghu už pár rokov, a tak si mohol dovoliť väčší byt. Vere s Norbertom ponúkol samostatnú veľkú izbu.

Ten týždeň v cudzom meste bol perfektný. Norbert ukázal Vere všetko, čo mu napadlo, pretože bol v Škótsku už viackrát.

Vera po prvý raz na vlastné oči videla more. Bol to krásny pohľad. Videli rôzne pamiatky ako Edinburgh Castle, ale aj jazero Loch Lomond, vodný svet a na vlastnej koži zažili i nočný život miestnych ľudí.

Vera na pamiatku nakúpila suveníry pre seba, svojich rodičov a brata. Týždeň uplynul veľmi rýchlo, ale spomienky a fotografie im ostali.

Vrátili sa späť na Slovensko a naďalej sa stretávali. Norbert pracoval v jednej veľkej fabrike neďaleko Košíc a neskôr dostal pracovnú ponuku z Banskej Bystrice. Túžil po zmene a chcel sa v živote posunúť ďalej, preto neváhal, rýchlo si našiel ubytovanie a zavolal k sebe aj Veru.

Asi dvakrát ho navštívila a využila svoju prítomnosť v meste na osobné rozposielanie svojho životopisu. Naďalej sa usilovala nájsť si prácu a neostať len pri brigádach.

Netrvalo dlho a na Veru sa usmialo šťastie. Jednu pracovnú ponuku z Banskej Bystrice si našla cez internet a spoločnosť kontaktovala. Mali záujem iba o osobné stretnutie, preto neváhala a zúčastnila sa na osobnom pohovore, po ktorom ju hneď prijali.

S nadšením ako prvej zatelefonovala svojej mame a oznámila jej, že sa bude sťahovať. Ešte v ten deň Vera nastúpila na autobus, ktorý smeroval do Košíc. Mama s otcom sa veľmi potešili, keď videli dcéru doma. Tá sa musela rýchlo pobaliť, pretože v novej práci začínala o necelé dva týždne.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Mamou sa stala doma.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.