Top 10 zajímavostí

Stadshuset Budova radnice korunuje panoráma Stockholmu

Skansen Procházka švédskou minulostí v muzeu pod širým nebem

Zámek Drottningholm Místo, které se pyšní přízviskem „švédské Versailles“

Uppsala Výlet do míst, kde se zrodilo samotné Švédsko

Hallwylska Museet Patricijský dům s více než 70 000 exponáty

Millesgården Domov a ateliér Carla Millese je sám o sobě uměleckým dílem

Moderna Museet Úchvatná budova, která ukrývá jednu z nejhodnotnějších sbírek moderního umění na světě

Vasamuseet Stálý domov bitevní lodi Vasa ze 17. století

Kungliga Slottet Výměnu stráží u Královského paláce byste neměli zmeškat

Nationalmuseum Největší švédská umělecká sbírka

Ideální den ve Stockholmu

9.00 Snídaně

Vychutnejte si bohatou nabídku masových jídel, sýrů, sleďů či uzených lososů, kterou většina hotelů nabízí formou švédského stolu.

10.00 Procházka Starým Městem

Projděte se stockholmským Starým Městem (Gamla Stan) a nasajte historickou atmosféru zdejší architektury ve spleti úzkých uliček – vůbec nejužší z nich je pitoreskní Mårten Trotzigs Gränd. Můžete zabrousit do obchodů na ulici Västerlånggatan a pak se odměnit kávou či zmrzlinou na náměstí Stortorget.

11.30 V parku

Zamiřte do parku Kungsträdgården. V létě tady můžete poslouchat koncerty nebo zhlédnout představení pouličních umělců, v zimě se zde bruslí.

12.00 Nákupní terapie

Navštivte jeden z nejlepších obchodních domů v celé Skandinávii – Nordiska Kompaniet (NK) – a brzy pochopíte, proč má Švédsko ve světě designu tak dobrou reputaci.

13.30 Oběd

Na severním okraji parku Kungsträdgården se nachází oblíbená restaurace Victoria. U venkovních stolů situovaných směrem k náměstí si můžete pochutnat třeba na tradičních švédských masových kuličkách a zároveň v klidu pozorovat pouliční ruch.

14.30 Lodí za zvířaty

Z nábřeží lze lodí přeplout na ostrov Djurgården (a během plavby obdivovat velkolepé fasády promenády Strandvägen na levoboku) a tam navštívit Skansen – třeba právě v době krmení hnědých medvědů v místní zoo. Kromě toho je možné v tomto muzeu pod širým nebem zhlédnout ukázky tradičních řemesel, např. foukání skla či hrnčířství.

17.30 Čas na koktejl

Dopřejte si koktejl nebo skleničku aquavitu v podniku Josefina. Za pěkného slunečného dne se určitě posaďte venku a pokochejte se výhledem na nábřeží.

19.00 Čas na kulturu

Vraťte se lodí do centra a navštivte operní nebo baletní představení v historické budově Královské opery (Kungliga Operan).

21.00 Večeře

Chcete-li zachovat „operní atmosféru“, povečeřte v restauraci Operakälleran (doporučujeme rezervaci) – jak kvůli krásnému prostředí, tak kvůli jídlu samotnému. Případně to zkuste v trochu levnějším a méně formálním Operabaren, sousedním podniku s krásným interiérem ve stylu art deco.

22.30 Drink před spaním

Zamiřte na sever do čtvrti nočního života Norrmalm, kde si například v podniku Naglo Vodkabar můžete vybrat ze 70 druhů vodky. Máte-li ještě dost energie a chcete-li v noční zábavě pokračovat, přesuňte se do nedalekého Spy Baru.

Úvod

Stockholm – hlavní město Švédska – je právem považován za jedno z nejkrásnějších měst světa. Byl vybudován v místech, kde se stýkají vody Baltského moře a jezera Mälaren, a právě díky této jedinečné poloze jej zdobí spousta přírodních krás. Na pevnině leží v podstatě pouze severní část centra, zbytek města se rozkládá na čtrnácti ostrovech, které jsou vzájemně propojeny čtyřmi desítkami mostů. To vedlo švédskou spisovatelku Selmu Lagerlöfovou k tomu, že Stockholm charakterizovala jako „město, které pluje na vodě“. Kouzelná příroda je však pouze jednou ze složek, které utvářejí šarm této severské metropole. Stockholm má také celou řadu památek, muzeí, restaurací a dalších zajímavých atrakcí, které návštěvníky města zabaví bez ohledu na délku jejich pobytu.

Vznik hlavního města

Stockholm vděčí za svou existenci své příhodné poloze a splavným vodním cestám; za panoráma „města na vodě“, které uvidí dnešní návštěvníci, je však třeba poděkovat zejména prozíravému jarlu Birgeru Magnussonovi. Tento schopný muž zastával ve 13. století úřad regenta země a dnes jeho pozlacený kenotaf zdobí budovu stockholmské radnice – Stadshuset. Magnusson nařídil vybudovat na ostrově mezi vodami Baltského moře a jezera Mälaren opevnění, a ze Stockholmu tak učinil významný překládací přístav pro obchodní lodě brázdící vody severní Evropy. Po éře Vikingů a v době ekonomického růstu kontinentální Evropy z tohoto strategicky umístěného sídla vyrostlo během jednoho století největší město Švédska.

Tři koruny

Gustav Vasa vydobyl v roce 1523 město z dánských rukou a nechal v něm postavit hrad Tre Kronor (Tři koruny). Ty se potom staly symbolem Stockholmu a následně i celého Švédska. Tři zlaté korunky zdobí dnes také vrcholek věže radnice (Stadshuset).

Není divu, že to nové osadníky do Stockholmu táhlo i v dalších dobách. Různí významní muži zde po sobě zanechali památky v podobě nádherných architektonických děl – například král Gustav Vasa, který dal zbudovat hrad Tre Kronor (Tři koruny), dominantu města později přestavěnou na královský renesanční palác; anebo Nicodemus Tessin starší, první oficiálně jmenovaný městský architekt, který stál za přestavbou Královského paláce (Kungliga Slottet), ale také za stavbou zámku Drottningholm či elegantní budovy Riddarhuset (Šlechtického domu). Je to však hlavně mimořádná poloha města situovaného na ostrovech a kolem mnoha zálivů a úžin, co utváří celkový dojem, kterým se Stockholm zapíše do vašich vzpomínek.

Oslavy Nového roku ve Stockholmu

Stockholm byl již od doby svého vzniku také kulturním a obchodním centrem. Městem projížděly parní nákladní vlaky, zastavovali se zde příslušníci šlechty i velkoobchodníci, kteří zde tak či onak zanechávali svou stopu. Při snaze o obnovu a přestavbu města po 2. světové válce se ani Stockholmu nevyhnuly v šedesátých a počátkem sedmdesátých let betonové paneláky, ale jejich výstavba byla naštěstí v polovině sedmdesátých let omezena. Charakter města, jeho klasické budovy a středověkou atmosféru centra to naštěstí příliš nepoznamenalo. Dnes není Stockholm pouze sídlem švédského parlamentu (Riksdagshuset), královské rodiny (Kungliga Slottet a Drottningholm) a historickým centrem Švédského království, ale je rovněž finančním a obchodním srdcem země. Pokud jde o rozlohu, je Švédsko po Rusku, Ukrajině, Španělsku a Francii pátou největší zemí Evropy. Z celkového počtu asi 9,5 milionu obyvatel jich zhruba jedna šestina žije právě v hlavním městě Stockholmu.

Město na vodě

Stockholm je město, které umí stále překvapovat – v okamžiku, kdy si myslíte, že je znáte, se jeho tvář opět promění. Směsice ostrovů, čtvrtí, okrsků a parků vytváří iluzi celé řady jen vzdáleně příbuzných a samostatných měst, z nichž každé má svou vlastní identitu a své kouzlo.

Vezměme si například čtvrť Gamla Stan neboli Staré Město. Na tomto ostrově v samém srdci metropole se okolo roku 1252 Stockholm zrodil. Při procházce po jeho klikatých, kamenem dlážděných uličkách, lemovaných domy z 15. a 16. století, jako byste se vrátili do středověku. V ostrém kontrastu k tomu je severní část centra města zvaná Norrmalm s náměstím Sergels Torg s výškovými budovami ze skla a oceli, s nákupními centry, podchody a kruhovými objezdy, které byly vybudovány koncem 20. století. Směrem na východ od čtvrti Norrmalm leží Östermalm, luxusní čtvrť plná honosných budov. Právě tady sídlí některé zahraniční ambasády. Kungsholmen je ostrov na západ od centra, kde najdete budovy, ve kterých úřadují zastupitelé města. Dominuje zde radnice (Stadshuset) na břehu jezera Mälaren. Södermalm, velký kopcovitý ostrov jižně od centra, je bohémskou čtvrtí – jeho zástavba i mnoho uměleckých ateliérů propůjčuje tomuto ostrovu atmosféru připomínající pařížský Montmartre. Najdete tady vedle sebe staré dřevěné budovy i moderní galerie, butiky či kluby.

Stockholmské metro – „nejdelší galerie světa“

Kulturní scéna

Pokud jde o kulturní život, Stockholm vzkvétá jako nikdy předtím – zejména co se státem podporovaného jevištního umění týká. Štědré dotace z veřejného rozpočtu dostává jak mezinárodně uznávaná Královská opera (Kungliga Operan) se svou dvousetletou tradicí, tak i Královské dramatické divadlo (Kungliga Dramatiska Teatern). Město se může pochlubit více než 80 muzei, což je dostatečný počet pro nasycení kulturních potřeb všech jeho návštěvníků. Kdysi ve Stockholmu neexistoval noční život, ale i to se v poslední době změnilo. Došlo tady doslova k explozi zřizování nových nočních klubů, barů, restaurací a dalších podniků podobného charakteru.

Stockholm je bohaté město. Jeho obyvatelé se dobře a vkusně oblékají, v obchodech najdete spoustu kvalitního designového zboží, které švédskému designu zajistilo mezinárodní věhlas – mimo jiné třeba vynikající broušené sklo z regionu Småland na jihovýchodě země.

Obyvatelstvo Stockholmu tvořilo donedávna relativně homogenní společnost. Díky imigrační politice je dnes toto město směsicí nejrůznějších kultur. Tento fakt potvrzují například jídelní lístky restaurací, kde se vedle tradičních švédských jídel objevují pokrmy francouzské a italské kuchyně, ale i jídla asijská či africká. Připravte se na to, že najíst se ve stockholmské restauraci není zrovna levná záležitost, ale zato máte záruku, že vás čeká skutečný gastronomický zážitek.

Navzdory vlivu rozmanitých kultur zůstávají mnohé staré švédské tradice neměnné – například oslavy svatodušních svátků o letním slunovratu, které jsou důležitou součástí života ve Stockholmu. A třebaže si místní rádi zajdou na dobré jídlo, večer stráví v opeře nebo protancují celou noc ve stylovém klubu, jsou obyvatelé Stockholmu ve své podstatě nejšťastnější, když se mohou někde v tichosti přírody projít, projet se na kole nebo si jít zaplavat.

Umění v podzemí

Stockholmské metro (tunnelbana nebo zkráceně T-bana), které vzniklo ze systému nadzemních a podzemních tramvajových tras v roce 1933, je jedním z nejdelších na světě. Celková délka tras metra je 109 km, v podzemí se nachází jen asi 63 km a zhruba polovina stanic. Nejvíce se ale zdejší metro proslavilo tím, že je jakousi „nejdelší uměleckou galerií na světě“. Od svého počátku totiž tunnelbana plní kromě své přepravní role také úlohu výstavního prostoru pro kreativní umělce a každoročně jsou na udržení této tradice vynakládány miliony švédských korun; zatím bylo v podzemních prostorách tímto způsobem „zviditelněno“ na 140 umělců. Výsledkem této snahy je, že jak místní, tak turisté denně procházejí kolem nádherných obrazů, nástěnných maleb, soch či mozaik.

Švédové a obyvatelé Stockholmu

A co říci o Švédech obecně? Toto téma by se dalo celkem rychle vyčerpat tvrzením, že jsou to většinou pragmatičtí, pořádní a rezervovaní lidé se smyslem pro sociální cítění a pokrokovým přístupem k sociálnímu zabezpečení. Švédové rovněž milují přírodu. V letních měsících odjíždějí celé rodiny mimo město. Bydlí ve „stugách“ neboli lesních srubech, postavených často někde u jezera či v málo obydlené krajině, kde alespoň část roku žijí mnohem jednodušším stylem života mimo ruch velkoměsta. V létě můžete ve zdejších lesích potkat doslova zástupy houbařů a nadšených sběračů borůvek.

Místní oslavují Národní den

V létě je Stockholm – a také jeho nádherné okolí – nepřekonatelný. V městských parcích se hraje a tancuje, koncerty probíhají jak v Královském paláci, tak v mnoha muzeích i chrámech. A navíc se v této roční době můžete siluetou města kochat dlouho do noci v tajuplně krásném „půlnočním světle“, kdy se i uprostřed noci pouze zešeří, ale nikdy úplně nesetmí.

Stockholm ovšem stojí za návštěvu i během ostatních ročních období. Někteří lidé tvrdí, že nejkrásnější je město na podzim, jiní zase upřednostňují jaro. A kdo byl někdy ve Stockholmu v zimě, jistě nezapomene na pohádkový výjev, kdy sníh pokryje střechy budov i náměstí, zamrznou kanály i zálivy a obyvatelé Stockholmu vyrážejí na brusle či na lyže. Působivé střídání ročních období dokresluje rozmanité panoráma města, ve kterém se mísí starobylá a moderní zástavba.

Stručná historie

Většina lidí si spojuje počátky dějin Skandinávie s dobou Vikingů. Podle archeologů se však historie dnešního Švédska začala psát už v době před 12 000 lety, kdy tlustá vrstva ledovce, pokrývající tehdy téměř celou Evropu, začala zvolna roztávat. V dalších tisíciletích potom nomádské kmeny lovců a rybářů následovaly ustupující ledy směrem na sever – až tam, kde dnes leží Švédsko. Okolo roku 3000 př. n. l. zde začali lidé obdělávat půdu, chovat dobytek a žít ve stálých komunitách. Důkazem jsou zachovalé artefakty z doby bronzové, mezi něž patří zejména zbraně a šperky. Z tohoto období se dochovaly i tajemné skalní rytiny lidí a zvířat.

Runový kámen Vikingů

Do doby, kdy jsou Švédové poprvé zmiňováni v písemných dokladech, ještě uteklo hodně vody. Bylo to v roce 98 n. l. v Germánii, kdy římský historik Tacitus popsal kmeny Sveů, někdy též Sveonů či Svearů, jako divoké válečníky, kteří velí mocným lodním flotilám. Sveové tehdy sídlili v oblasti jezera Mälaren. Jejich nadvláda nad okolními germánskými kmeny se postupně rozšiřovala a jejich námořní výboje předznamenaly začátek éry Vikingů (cca 800–1050).

Vikingové

Vikingové se do dějin zapsali zejména svými nájezdy na území bohatších zemí. Tímto způsobem si zajišťovali potraviny a živobytí, místo toho aby se lopotili v potu tváře ve své drsné domovině. Významné bitvy z této doby jsou popsány na tisících runových kamenů po celém Švédsku.

Hojně rozšířená představa o surových vikinských nájezdnících je v současnosti poněkud revidována. Moderní historici v nich vidí také básníky, umělce, objevitele a osadníky, kteří do zemí, jež na kratší či delší dobu obsadili, přinesli i leccos pozitivního. Tito skvělí námořníci dopluli na svých dlouhých lodích, které pohánělo až 50 veslařů, nejen do Velké Británie a mnoha míst na pobřeží Francie. Dnes už prakticky jistě víme, že dosáhli i břehů Severní Ameriky. Ti, kteří se po řekách vydali na východ, dopluli do Novgorodu a Kyjeva, někteří až Konstantinopole. Během svých dalekých cest po moři začali obchodovat, a tak se z krutých válečníků postupně stali opravdoví kupci.

Historie v krajině

Krajinu do dálky se táhnoucího švédského území – od severu k jihu měří Švédsko více než 1500 km – lze přirovnat k muzeu pod širým nebem.

Po celé zemi jsou rozesety vikinské runové kameny. Tyto zvláštní pomníky dokumentrážovými okny, oltářními obrazy a nástěnnými malbami. Svým vzhledem dotváří malebnou švédskou krajinu.

Počátky křesťanství

Po celou dobu vikinské éry se na území Švédska snažili pronikat křesťanští misionáři, zejména mniši z Anglie a Německa. První křesťanský kostel byl založen kolem roku 830 v městečku Birka franským mnichem Ansgarem.

Socha jarla Birgera ve Stockholmu

Jedinečnou atmosféru si zachovávají zdejší venkovské kostelíky. Jsou vyzdobené jednoduchými dřevěnými sochami, vitují historii a uchovávají dávné mýty. Runové nápisy, které lze na nich spatřit, vypovídají o hrdinských činech i významných skutcích vikinských válečníků, na jejichž počest byly vztyčovány. Pěkná expozice těchto dávných památek je umístěna i ve Stockholmském historickém muzeu. Další krajinné prvky pocházejí ještě ze starších dob; patří k nim například kromlechy (kruhy či polokruhy ze vztyčených kamenů), pohřební mohyly nebo tajemné skalní rytiny zvířat a lidí.

Obrácení Vikingů na křesťanství však nebyl zrovna snadný úkol a občasné návraty k pohanským rituálům trvaly až do 12. století – například v Uppsale se ještě v té době konaly výroční slavnosti s oběťmi severským božstvům. Od století třináctého již dominovalo křesťanství a hlavní autoritou v zemi se stala církev. První arcibiskup uppsalské diecéze byl jmenován v roce 1164, poté bylo v zemi vystavěno velké množství kostelů.

Během 13. století, plného neshod a svárů, se objevuje také postava jarla Birgera Magnussona. Ten byl švagrem krále a podporoval myšlenku silné centrální moci a také obchodu s jinými národy. O jeho schopnostech svědčí i fakt, že po králově smrti prosadil jako dědice trůnu svého vlastního syna. Přisuzuje se mu i založení Stockholmu (kolem roku 1252), coby pevnosti proti pirátům.

Významnou postavou následujícího století byla svatá Birgitta. Tato pozoruhodná žena se narodila v roce 1303, byla manželkou šlechtice a matkou osmi dětí, ale také vlivnou osobou u dvora. Toho využila ve prospěch potřebných a založila řeholní řád a kostel v městečku Vadstena ve střední části jižního Švédska. Její spis Zjevení – přeložený do latiny a v křesťanském světě hojně čtený – je považován za mistrovské dílo středověké literatury. Svatá Birgitta zemřela v Římě, její ostatky však byly později převezeny do Vadsteny a byly pohřbeny v tamním kostele.

Středověký Stockholm

Kalmarská unie

Takzvaná Kalmarská unie byla utvořena v roce 1397 jako protiváha rychle rostoucí moci německých hanzovních měst. Sjednotila Švédsko, Dánsko a Norsko v personální unii pod vládou jednoho panovníka – přesněji řečeno velmi schopné panovnice královny Markéty I. Dánské, čímž vzniklo tehdy největší království v Evropě.

Švédové však dominantní postavení Dánů nesli nelibě a mnozí se postavili proti této unii. Proto v roce 1434 proti ní a jejímu manželovi Eriku Pomořanskému povstali pod vedením švédského hrdiny Engelbrekta Engelbrektssona, kterému se v následujícím roce podařilo svolat zasedání prvního švédského parlamentu. Toto shromáždění nazvané „Riksdag“, složené ze zástupců šlechty, duchovenstva, měšťanů a sedláků, zvolilo Engelbrekta regentem Švédska. Nedlouho poté, v roce 1436, byl ale Engelbrekt zavražděn. Unie formálně přetrvala až do roku 1523. V roce 1520 tehdejší panovník Kristián II. Dánský krutě potlačil vzpouru a nechal popravit více než 80 švédských šlechticů. Namísto uklidnění situace ale tato „stockholmská krvavá lázeň“ vyvolala další projevy odporu, které nakonec vedly k rozpadu neoblíbené Kalmarské unie.

Gustav Vasa, jeden ze šlechticů, kteří unikli smrti, vyzval sedláky z provincie Dalarna ve středním Švédsku, aby proti dánskému tyranovi povstali znovu. Se špatně vyzbrojenou a vycvičenou armádou, kterou podporovali cizí žoldnéři, nakonec Dány ze země vyhnal. V roce 1523 byl ve 27 letech korunován švédským králem a vládl až do své smrti v roce 1560.

Gustav Vasa byl cílevědomým vůdcem, který změnil tehdejší stát a národ a vysloužil si tak ve Švédsku přezdívku „Otec vlasti“. Reorganizoval veškerou státní administrativu a stabilizoval její finance, mimo jiné i konfiskacemi církevního majetku. Na jeho počest se dodnes ve středním Švédsku pořádá lyžařský závod – tzv. Vasův běh. Po jeho smrti v roce 1560 se na švédském trůnu vystřídali jeho tři synové a dynastie Vasovců vládla ještě dalších bezmála 150 let.

Švédsko jako světová mocnost

Z dynastie Vasovců je třeba na prvním místě jmenovat krále Gustava II. Adolfa, který byl korunován v roce 1611 ve věku 17 let. Byl to významný reformátor, který podporoval obchod a vznikající průmysl a který také rozšířil území ovládané Švédskem výboji směrem do Ruska a Polska. Za jeho vlády se ze Švédska stala v 17. století načas nejsilnější evropská mocnost. Gustav II. Adolf padl v roce 1632 během třicetileté války v bitvě u Lützenu v dnešním Německu. Zemřel tedy jako jeden z posledních evropských panovníků přímo na bitevním poli.

Gustav II. Adolf

V té době bylo jeho dceři Kristýně teprve šest let, a tak za ni po určitou dobu jako regent vládl hrabě Axel Oxenstierna. Kristýna byla korunována v roce 1644. Byla velmi nadaná, ale také na svou dobu poněkud výstřední. Protože měla být vychovávána jako „korunní princ“, neměla příliš v oblibě ženskou společnost a stýkala se prakticky výhradně s muži. Z královského dvora učinila prestižní salón, kam zvala přední evropské intelektuály, jako byl třeba francouzský filozof René Descartes. Na druhou stranu ale prý uměla „klít jako dlaždič“. O deset let později velice překvapila celý národ svou abdikací; konvertovala ke katolicismu a usadila se v Římě. Tam zemřela v roce 1689 a je pochována ve vatikánském chrámu svatého Petra.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Stockholm.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.