Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Řím

Stravování

Nakupování

Zábava

Muzea

Historické milníky

Doporučené trasy

Kapitol a Římské fórum

Koloseum

Piazza Navona a Campo de’ Fiori

Augustův oltář Míru a Pantheon

Španělské schody, Tridente a fontána di Trevi

Quirinal, Palazzo Barberini a Via Veneto

Villa Borghese a Piazza del Popolo

Vatikán

Andělský hrad a Gianicolo

Židovská čtvrť a Trastevere

Aventin a Testaccio

San Giovanni a Esquilin

Diokleciánovy lázně a Monti

Via Appia

Vily v Tivoli

Castelli Romani

Ostia Antica

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Noční život

Tipy A–Z

Užitečné fráze

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Obdivovatele chrámů

Prohlédněte si velkolepé mozaiky v kostele Santa Maria in Trastevere (trasa 10), majestátní eleganci baziliky Santa Maria Maggiore (trasa 12) či mistrovské renesanční dílo, kostel Santa Maria del Popolo (trasa 7).

Kavárenské typy

Zajděte si na kávu do malebného podniku Antico Caffè Greco (trasa 5). Úžasný výhled na město nabízí Casina Valadier v Pincijských zahradách (trasa 7). Chcete-li pozorovat okolní ruch, zkuste některou z mnoha kaváren ve čtvrti Trastevere (trasa 10).

Děti

Vyrazte do parku u Villa Borghese (trasa 7), kde si děti mohou užít projížďku na loďce zapůjčené v Giardino del Lago, loutkové divadlo a zoo. Spoustu zábavy nabízí i dětské muzeum Explora.

Milovníky výtvarného umění

Mimořádnou sbírku starověkého umění a soch nabízejí Kapitolská muzea (trasa 1). Vyčleňte si dostatek času také na muzea Vatikánská a nesmíte minout ani výzdobu Sixtinské kaple od Michelangela (trasa 8).

Labužníky

V Židovské čtvrti (trasa 10) nabízí restaurace vydatná jídla. Pro občerstvení zajděte na Campo de’ Fiori (trasa 3) nebo do Gastronomia Volpetti (trasa 11). Skvěle se najíte také v oblasti Castelli Romani (trasa 16).

Romantiky

Projděte se mezi pomerančovníky v Parco Savello (trasa 11), vychutnejte si výhled z terasy v Pincijských zahradách (trasa 7), nasedněte na loď a vydejte se po Tibeře do města Tivoli prohlédnout si Villa d’Este (trasa 15).

Zájemce o historii

Prozkoumejte srdce starověkého Říma (trasa 1) a Koloseum (trasa 2) nebo vyrazte z města k dobře zachovalým pozůstatkům Ostia Antica (trasa 17) a starověkým pohřebištím u Via Appia (trasa 14).

Blázny do nakupování

Nejokázalejší nákupní ulicí Říma je Via dei Condotti (trasa 5), zajímavou směs butiků a módních studií pak nabízí čtvrť Monti (trasa 13).

Úvod

Seznamte se s kulturou a historií Říma či zvyky místních obyvatel. Zorientujte se lépe ve městě, získejte základní informace o římské gastronomii a tipy na výlety do okolí a pro volný čas strávený ve městě.

Objevte Řím

Stravování

Nakupování

Zábava

Muzea

Historické milníky

Návštěva Kolosea

Objevte Řím

Jen málokteré místo vyvolává ve svých návštěvnících takovou úctu a úžas jako Řím. Rozmanité moderní město je stejně lákavé jako starověké památky, renesanční paláce a majestátnost Vatikánu.

Římu se již dlouhou dobu přezdívá Věčné město. Je však obtížné určit, zda toto přízvisko odkazuje na město coby centrum Římské říše, srdce katolické církve, hlavní město Itálie nebo významné poutní místo. Každá historická etapa Říma bezpochyby vyvolává pocit věčnosti. Až do současnosti zůstal Řím rozmanitým a lákavým místem, které vás dokáže vždy něčím novým překvapit.

Při procházce historickým centrem (centro storico) vás ohromí velikost a majestátnost budov natěsnaných v úzkých klikatých uličkách. Římané obývající tyto domy žijí uprostřed své historie a zdá se, že v každodenním shonu skoro až opomíjí velkolepost a krásu města.

Architektura

Nevšímavost místních obyvatel k jejich mimořádnému okolí má prosté vysvětlení: každodenní skutečnost. Obrazně řečeno stojí Řím na ramenou své vlastní historie. Středověké kostely povstaly na ruinách starověkých domů a na torzu Marcellova divadla vyrostl renesanční palác bezprostředně vedle činžovních domů z 20. století. Ulice a náměstí často ukrývají architektonické prvky z minulosti, díky čemuž lze objevit něco zajímavého takřka na každém rohu. Kouzlo města však netvoří jen monumentální památky, ale i takové drobnosti jako stinné nádvoří s kašnou, květina rostoucí mezi starověkými mramorovými ruinami či barokní fasáda nad moderní kavárnou.

Starověký a středověký Řím

Vývoj města trvající přes tři tisíciletí měl několik zásadních stavebních fází. Starověký Řím byl z větší části vybudovaný v období mezi 1. stoletím př. n. l. a 3. stoletím n. l. Materiál ze starověkých staveb byl v pozdním středověku často používán do základu nových budov, jelikož finanční zdroje na stavbu nových domů byly nedostatečné.

Návrat papežství z Avignonu po roce 1370 přinesl i obnovený zájem o výstavbu a údržbu města, jenž trval až do pozdní renesance. Po zrekonstruování několika akvaduktů se římskou posedlostí stalo budování fontán a dalších vodních prvků ve veřejném prostoru.

Renesance

Ohromné množství architektonických klenotů pochází z období renesance (pol. 15 století až 17. století), kdy se Řím opět stal kulturním centrem Evropy. V té době probíhala rozsáhlá výstavba paláců, kostelů, ulic a náměstí, jelikož každý šlechtický rod chtěl dokázat své bohatství a moc. Mužem, který zásadně zasáhl do podoby města, byl architekt Gianlorenzo Bernini – jeho pompézní a smělý Řím je obrovskou galerií fontán, fasád a různorodých křivek.

Sjednocená Itálie

Široké bulváry a rozlehlé veřejné stavby začaly vznikat až v období po sjednocení Itálie v 70. letech 19. století. Tvář města opět doznala trvalých změn přidáním protizáplavových stěn na březích Tibery, rozrůstáním městských čtvrtí a ničením starověkých ruin a středověkých budov, které musely ustoupit moderním monumentům a rovným ulicím. Tuto koncepci později znovu prosazoval fašistický režim v čele s Mussolinim, jenž chtěl, aby moderní architektura reprezentovala nejen jeho ideály, ale také průmysl.

20. století

Po 2. světové válce přišla bytová výstavba s použitím levných stavebních materiálů. Obnovu čtvrtí zničených spojeneckým bombardováním a rekonstrukci restaurací a obchodů ovládly všudypřítomné teracové podlahy, chrom a dřevěné obložení.

21. století

Ve městě, jemuž dominují monumentální historické budovy, se snaží prosadit i nejznámější světoví architekti současnosti. Supermoderní Auditorium janovského architekta Renza Piana, otevřené v roce 2002, spustilo vlnu vizionářských architektonických projektů.

Patří k nim kontroverzní pavilon Museo dell‘Ara Pacis od Richarda Meiera, který tvoří jednu z nových dominant města bez ohledu na to, zda se vám líbí, nebo nelíbí. Uvnitř se nachází starořímský Augustův oltář Míru. Pavilon je první moderní budovou postavenou v historickém centru od éry Mussoliniho. Podle kritiků projektu lze částku vynaloženou na stavbu jen stěží ospravedlnit ve městě s tisíci zanedbaných historických objektů.

Zaha Hadidová zde realizovala ambiciózní centrum současného umění (Národní muzeum umění 21. století, známé jako MAXXI), dokončené na severním předměstí v roce 2009, Massimiliano Fuksas pak rozsáhlé kongresové centrum v okrsku EUR zvané Nuvola (Oblak) a muzeum Centrale Montemartini, nápaditě vybudované ve staré elektrárně v Ostiense, v němž jsou dnes uloženy části rozsáhlých sbírek starověkého sochařství z Kapitolských muzeí.

Dispozice města

Tvář města určuje zejména rozmanitost přírody. Řím byl založen na sedmi slavných pahorcích ležících na pravém břehu klikatící se Tibery. Pahorky Aventinus (Aventin), Capitolinus (Kapitol), Caelius (Celius), Esquilinus (Esquilin), Palatinus (Palatin), Quirinalis (Quirinal) a Viminalis (Viminal) a údolí mezi nimi jsou osídleny nejpozději od roku 1000 př. n. l. Tato oblast dodnes tvoří jádro městského centra, rozšiřující se Řím však v minulosti pohltil i pahorky Pincio na severu a Janiculum (Gianicolo) na druhé straně řeky. Historické centrum (centro storico) je poměrně malé území vymezené kompaktními Aureliánovými hradbami ze 3. století, které se dotýkají i čtvrti Trastevere na opačném břehu.

Rozvoj ve 20. století

Počátkem 20. století byly v rámci nové výstavby k městu připojeny okrsky Prati, Via Veneto, Castro Pretorio, Salario a krásné Parioli. Příliv obyvatel po 2. světové válce přinesl další rozšiřování města o předměstí pro střední třídu, táhnoucí se jižně podél Via Ostiense a severně ke Grande Raccordo Anulare (GRA, vnějšímu silničnímu okruhu). Satelitní městečko Esposizione Universale di Roma (EUR) bylo vybudováno ve 30. letech v zaujetí fašistickou utopií. Jeho výstavba skončila po pádu Mussoliniho a dnes v něm žije již několikátá generace Římanů.

Přístavní město

V horkém létě to sice nevypadá, že se Řím nachází u vody, v mnoha ohledech se však jedná o přístavní město. Nedaleká Ostia leží u ústí řeky Tibery a pyšní se dokonalou středomořskou pláží. Ostia Antica byla hlavním přístavem starověkého Říma, kam připlouvaly lodě se zbožím z celého světa.

Život v Římě byl neoddělitelně spjatý s řekou, kterou obyvatelé města – až do doby před zhruba sto lety – využívali k rybaření a vyjížďkám na loďkách. To se změnilo s vybudováním protipovodňových stěn, které dnes lemují říční břehy v centru města.

Lidé

Přestože je Řím hlavním městem Itálie, žije v něm poměrně málo obyvatel. Vlastní město má okolo 2,7 milionu, celá metropolitní oblast pak 4 miliony obyvatel. I tak zde však panuje všeobecný pocit přelidněných chodníků a hlučné dopravy, což je pro italskou kulturu rys velice příznačný.

Italská společnost je založená na rodině, většinou jsou však mladí Římané alespoň natolik kosmopolitní, aby se snažili popřít tradiční stereotyp mammoni, tedy Italů neochotných opustit domov před svatbou. Kvůli nedostatku pracovních příležitostí a mimořádně vysokým nájmům si však většina Římanů může dovolit odejít od své rodiny až v pokročilejším věku.

Po pravicovém intermezzu s Giannim Alemannem potvrdilo Věčné město v červnu 2013 svou levicovou tradici a zvolilo si starostou chirurga Ignazia Marina, jenž slíbil udělat z Via dei Fori Imperiali pěší zónu, potírat prodejce bez povolení a zvýšit podíl recyklovaného odpadu na 65 % do roku 2017.

Jsi-li v Římě...

Řím má svůj vlastní „časový řád“, tempo očividně vzdorující všem definicím organizace času a praktičnosti. Tento liberální přístup často vyvolává dojem, že Římanům pramálo záleží na potřebách či časových možnostech návštěvníků. Nic však není vzdálenější pravdě než tento dojem. Stačí proniknout pod povrch zdánlivě lhostejného výrazu kteréhokoli Itala a najdete přítele na celý život. Klíč k tomu leží v nesmrtelném rčení: „Jsi-li v Římě, chovej se jako Říman!“ Od turistů se jednoduše očekává, že se místním poměrům a zvykům prostě přizpůsobí. A tvrzení, že tento způsob není účinný, se nezakládá na pravdě. Když se Římanů zeptáte na důvod, odpoví vám: „È così.“ (Tak to prostě je“.)

Důležité je také činit dobrý dojem, jak výstižně říká fráze fare una bella figura, doslovně „dělat pěknou figuru“. V Itálii se nejedná o pouhý slovní obrat, nýbrž základní životní koncepci určující krásu, image, estetiku, chování, a dokonce zábavu. Toto pojetí zajišťuje, že se vede náležitá konverzace, oblečení je stylové, doplňky ladí, výraz obličeje je přiměřený a plánované aktivity se zdají snadné. Rozhodnutí, do čeho se pustit a s kým to provádět, se často důkladně zvažuje.

Podnebí

Typické středomořské podnebí patří k hlavním lákadlům pro návštěvníky i přistěhovalce. V Římě je slunečné počasí průměrně 10 měsíců v roce. V zimě může být chladno a deštivo, ale teplota jen zřídka klesne pod 4 °C. Naproti tomu léto bývá dlouhé a teplé s průměrnou teplotou 20 °C od půli května až do půli října, v červenci a srpnu vystupující vysoko nad evropský průměr a přesahující 28 °C. Za nejlepší měsíce k návštěvě Říma jsou obvykle považovány duben, květen, září a říjen.

Život venku

Při slunečných teplých dnech jistě nikoho nepřekvapí, že veřejný život se odehrává zejména venku. Restaurace jsou navrženy tak, aby mohly být rozšířeny do ulice, okna se nechávají dokořán a pracovní den je uzpůsobený tak, aby si lidé mohli v čase oběda užít trochu slunce. Římané jsou proslulí stylovou sporou módou, navrženou s ohledem na převládající teplé počasí.

Město je také proslavené architektonickými prvky, které vznikly jako reakce na místní podnebí: balkony a střešní terasy, stinná nádvoří a náměstí lemovaná stromy.

Navzdory rozmanitosti a chaosu funguje v centru města vše překvapivě dobře. Římané vědí, jak si užívat život a volný čas tráví zejména venku. Až si prohlédnete památky, projdete se po ulicích a dosyta si užijete muzeí a kostelů, najděte si kavárnu s terasou nebo místo na náměstí, posaďte se a pozorujte cvrkot tohoto živého města pod večerní oblohou.

Pověstná pizzerie Da Baffetto

Majitel lahůdkářství Alessandro Volpetti

V pondělí je zavřeno

Mnohá muzea mají v pondělí zavřeno (Fórum, Koloseum, Palatin a Vatikánská muzea jsou vzácnými výjimkami), všechny památky pak zavírají své brány 1. ledna a 25. prosince.

Italská elegance

Při návštěvě Říma si nenechte ujít:

Vodu. Kouzlo Říma spočívá mimo jiné i v hojnosti tekoucí vody a ve všudypřítomných nádherných kašnách. Starověcí Římané vybudovali vynikající systém akvaduktů zásobujících město pitnou vodou. A pitná voda dodnes teče zdarma pro veřejnou potřebu z fontánek zvaných nasoni (velké nosy).

Místní pověry. Proveďte totéž co Audrey Hepburnová ve slavném filmu Prázdniny v Římě a strčte ruku do Bocca della Verità (Úst pravdy) u kostela Santa Maria in Cosmedin. Žvanilům bude ruka prý ukousnuta… Nebo vhoďte minci do fontány di Trevi, abyste si zajistili, že se opět do Věčného města vrátíte.

Občerstvení zdarma. Vyrazíte-li do některé z mnoha vináren ve městě na skleničku před večeří (obvykle od 18.00), zjistíte, že na stolech je připraveno něco malého k zakousnutí zdarma. Tato nadmíru kulturní italská tradice se nazývá aperitiv.

Místní pomeranče. V období Římské říše byly z celého světa dováženy exotické rostliny jako okrasa do městských zahrad a ulice zdobily květiny a ovocné stromy. Aby se zabránilo krádežím, byl vyšlechtěn speciální pomerančovník, který plodí po celý rok, jehož kyselé ovoce je však nepoživatelné. Tato ozdobná dřevina dodnes roste na mnoha veřejných prostranstvích města.

Nákupní terapii. Elegantní Římané se courají po Via del Corso a Via dei Condotti a prohlížejí si výlohy značkových obchodů. Více osobní nakupování nabízejí umělecké galerie a dílny v Trastevere a na trhu se starožitnostmi Borghetto Flaminio.

Mluvící sochy. V Římě je celkem šest mluvících soch, známých jako Il Congresso degli Arguti (Shromáždění bystrých): Marforio, Facchino, Abate Luigi, Madama Lucrezia, Babuino a Pasquino. Tvořily jakési anonymní politické fórum v 15. století, tedy v době tvrdé papežské cenzury. Kritika byla namířena proti politickým křivdám a korupci v církvi. Jedinou dodnes používanou sochou je Pasquino.

Stráž u Palazzo del Quirinale

Výhled z Pincijských teras u Villa Borghese

Užitečné tipy

Vhodný oděv. Pro vstup do baziliky sv. Petra (ale i do ostatních kostelů) je nutný přiměřený oděv. To znamená dlouhé rukávy a dlouhé kalhoty nebo sukně pod kolena. V hlavní sezoně místní prodejci nabízejí papírové kalhoty pro ty, co dorazili nedostatečně oděni. Připravte se však na přemrštěnou cenu.

Papežské audience. Audience se konají ve Vatikánu každou středu v 10.30. V létě jsou přesunuty do papežské letní rezidence Castel Gandolfo nedaleko Říma. Zažádejte o vstupenku zdarma písemně na adrese Prefettura della Casa Pontificia, 00120 Città del Vaticano nebo zajděte do kanceláře v pondělí či úterý (bronzová brána vpravo od baziliky střežená Švýcarskou gardou). Více informací na tel. 06 6988 3114. Každou neděli v poledne uděluje papež tradiční požehnání z okna papežského paláce.

Léto na ostrově. V Římě si lze každé léto užít i život na řece, a sice na ostrově Isola Tiberina. Od června do září je zde otevřena spousta restaurací, barů a stánků, a dokonce i letní kino.

Plavba po řece. Život na řece si lze užít také při plavbě po Tibeře. Lodě vyplouvají od jihovýchodního břehu nedaleko Ponte Sant’Angelo. Nastoupit či vystoupit lze na zastávce Calata Anguillara na ostrově.

Přineste si vlastní. V Castelli Romani je běžným zvykem přinést si do vinotéky vlastní jídlo a zaplatit jen za skleničku nebo karafu vína.

Prohlídka za pár korun. Pro nejlevnější, zároveň však nejchaotičtější prohlídku Říma nasedněte na autobusovou linku 87, která jezdí z východu na západ a nabízí průřez historií města. Vyjíždí z rušného náměstí Piazza Cavour a končí u archeologického parku Antica na kraji města. Cestou nabízí císařskou, raně křesťanskou, renesanční i barokní podobu města v celé jeho slávě, od Kolosea po Piazza Navona, Tiberu a sedm římských pahorků. Chcete-li vidět Řím očima Felliniho, svezte se tramvají č. 3, která ho dle jeho vlastních slov inspirovala.

Parkování v Římě. Je-li cesta autem po městě výzvou, zaparkovat je pak nad možnosti běžného smrtelníka. Přestože to vypadá, že místní obyvatelé si téměř nevšímají značení, zákony upravující parkování – i pokuty – existují. Než riskovat pokutu, raději hledejte modré pruhy na vozovce a velké modré „P“. Platí se v automatu po hodinách, lístek se nechává v autě za sklem. Parkoviště (parcheggio) jsou též značená modrým „P“, přes den s obsluhou, v noci zavřená. Největší, nejpříhodnější a nejspolehlivější je parkoviště Villa Borghese otevřené 24 hodin denně s vjezdem na Viale del Galoppatoio 33.

Terasa u Osteria dell’Anima

Stravování

Žádná cesta do Říma není úplná bez ochutnání místních lahůdek. Očekávejte vydatné těstoviny, grilované maso, lahodné ryby a požitkářské křupavé artyčoky a květy cukety.

Itálie je zemí regionálních kuchyní, kde všeobecně známé pokrmy, nazývající se stejně či podobně po celé zemi, chutnají odlišně. Řím nepředstavuje výjimku a restaurace všech kategorií a cenových úrovní nabízejí oblíbená italská jídla. Kouzlo římského stravování spočívá v jednoduché kombinaci ingrediencí a pečlivé přípravě.

Denní režim

Italská snídaně bývá lehká, jen sušenky a káva s mlékem. Dopolední přestávka zahrnuje rychlou kávu a briošku. Oběd se podává mezi 13.00 a 15.30 a probíhá v pomalém, ležérním tempu. Čas večeře začíná ve 20.00 a končí ve 23.30 či ještě později.

Italští číšníci zásadně nechávají hosty vychutnat si jídlo beze spěchu. Může se proto stát, že budete čekat u stolu poměrně dlouho, než si vás někdo vůbec všimne. Před odchodem požádejte o il conto per favore („účet, prosím“), vždy ho však překontrolujte.

Jídelní lístek

Tradiční italský jídelní lístek má pět částí seřazených tak, jak se jednotlivé chody podávají. Po každém chodu se dělá krátká přestávka. Začíná se předkrmem (antipasto), po němž následuje první chod (primo) – těstoviny, polévka nebo rýže. Poté se podává druhý chod (secondo) – maso, drůbež nebo ryba. Saláty a zelenina jsou uvedeny jako přílohy (contorni). Sezonní zelenina nebývá na jídelním lístku vždy uvedená, obvykle je ale k dispozici. Salát se zde obvykle nejí před hlavním chodem.

Není nutné objednávat si všechny chody. Například po těstovinách (primo) se namísto secondo může podávat salát. Posledním chodem je dezert (dolce) následovaný digestivem nebo kávou espreso.

Základ římské kuchyně tvoří vydatné pokrmy a maso. Většina restaurací má v nabídce těstoviny se slaným sýrem pecorino, například cacio e pepe (sýr s čerstvě namletým pepřem), spaghetti all’amatriciana (špagety s pikantní tomatovou omáčkou se slaninou guanciale) a spaghetti alla carbonara (špagety s krémovou omáčkou s vejcem a sýrem, ochucenou slaninou guanciale). K oblíbeným pokrmům patří také carciofi alla giudia (celé smažené artyčoky) a fiori di zucca (smažené květy cuket se sýrem a ančovičkami).

Kde se najíst

Polovinu potěšení v Římě tvoří jeho rušné restaurace, malinké kavárny vmáčknuté mezi starověké památky a stoly se slunečníky na ulicích. V tomto nádherném městě představuje jídlo společenskou záležitost.

Restaurace jsou různého typu: nejformálnější je ristorante; osteria a trattoria bývají obvykle méně formální s důrazem na místní jídlo a recepty, nikoli na ohromující prezentaci, a s vínem podávaným spíše v karafách než lahvích. Tradiční pizzerie připravující pizzu s tenkou kůrkou mívají obvykle zavřeno v poledne, nicméně pizzu k obědu si lze dát ve formě pizza al taglio (po kousku).

Kavárny a bary

Kavárně se v italštině obvykle říká bar, což je ve skutečnosti pult, u něhož se podává káva. Takový podnik otvírá běžně v 6 hodin ráno a v tuto dobu podává ty nejčerstvější a nejkřupavější croissanty. Řím má v historickém centru přes 8000 takových barů. Toto ohromující číslo jen potvrzuje jejich význam pro místní obyvatele. Kromě kávy se zde nabízí alkoholické nápoje a něco malého k jídlu. V kavárnách jsou uvedeny dva druhy cen – jedna pro stání a jedna pro sezení s obsluhou. Obvykle se nejdříve platí a s účtenkou (scontrino) se pak u baru objednává.

Základním typem kávy je caffè (espreso), které lze upravit přidáním horké vody na americano nebo mléka na cappuccino či caffe latte. Káva s mlékem se považuje za snídaňový nápoj a jen zřídka se objednává po jedenácté dopoledne. Náležitou náhradou je caffè macchiato tvořené espresem s trochou mléčné pěny.

Na víno je nejlepší zajít do enoteche (vinárny), v rozlehlých sklepích tu nabízí úžasná rozlévaná vína. Často otevírají před večeří s nabídkou lehkých jídel a tapas jako předkrmů.

Hospody a kluby

O vysokoškoláky a zahraniční turisty pečují irské hospody s nabídkou piva a lihovin. Otevřené bývají do jedné hodiny po půlnoci. Nacházejí se na Campo de’ Fiori a mezi Piazza Navona a Pantheonem. Kluby obvykle otevírají poměrně pozdě. Ty s nejlepší hudbou a koktejly leží v oblasti Testaccio a podél Via Ostiense, klidnější a vytříbenější pak okolo Piazza Navona. V létě funguje řada klubů pod širým nebem v parcích, u řeky a na pláži v Ostii.

Ceny jídla a pití

V průvodci jsou uvedeny ceny za jídlo o dvou chodech pro jednu osobu s půl litrem rozlévaného vína.

€€€€ = 60 eur a více

€€€ = 40–60 eur

€€ = 25–40 eur

€ = méně než 25 eur

Uzeniny ve Volpetti

Sladkosti v Dagnino

Obchod se starými koberci na Via Margutta

Nakupování

Řím je jedinečný v tom, že i když se jedná o jednu ze světových nákupních metropolí, dokázaly se v něm udržet i malé obchody. Nabízí velké množství módních domů a skvělých butiků, ale jen málo všudypřítomných velkých obchodních domů s módou pro širokou veřejnost.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Řím.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.