Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Prahu

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Doporučené trasy

Pražský hrad

Národní galerie a Loreta

Strahovský klášter a Petřín

Karlův most a Malá Strana

Staré Město

Josefov

Rudolfinum a pražský kubismus

Václavské náměstí

Nové Město

Vyšehrad

Vinohrady a Žižkov

Veletržní palác

Výstaviště a Troja

Smíchov

Muzeum MHD a Müllerova vila

Karlštejn

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Kultura

Tipy A–Z

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Znalce architektury

Snad všechny architektonické slohy najdete na Václavském náměstí (trasa 8). Vydejte se za českou architekturou (trasa 7), za modernou v podobě Tančícího domu (trasa 9) či za kubistickými unikáty (trasa 10).

Kavárenské typy

Určitě si udělejte čas na návštěvu tradiční pražské kavárny na Starém Městě (trasa 5). Čekají tu na vás legendy jako Slavia, Louvre či Imperial.

Obdivovatele umění

Ta nejhodnotnější díla mají ve svých sbírkách Národní galerie (trasa 2) či Strahovská obrazárna (trasa 3). Sbírky moderního a současného umění jsou vystaveny ve Veletržním paláci (trasa 12).

Děti

Děti si určitě zamilují sovy a bílého páva v zahradě Valdštejnského paláce (trasa 4), výlet lanovkou na Petřín (trasa 3) nebo některého z obyvatel pražské zoo (trasa 13).

Vyznavače pěnivého moku

Milovníci chmele, sladu a poctivé pěny by měli zamířit na Smíchov a dopřát si exkurzi ve slavném pivovaru Staropramen (trasa 14). Hodinová komentovaná prohlídka je zakončena stylovou ochutnávkou.

Hudební nadšence

Vydejte se po stopách Bedřicha Smetany (trasa 5), Antonína Dvořáka (trasa 9) či Wolfganga Amadea Mozarta (trasa 5). Kvalitní operní představení nabízí Státní opera (trasa 8).

Znalce historie

Začněte Pražským hradem (trasa 1), historickými uličkami Starého Města (trasa 5) pokračujte do tajemné židovské čtvrti Josefov (trasa 6). Poté zamiřte na Vyšehrad (trasa 10), kde se podle starých pověstí začala psát
historie Prahy.

Milovníky parků a zahrad

Navštivte alespoň některé z pražských zelených oáz – zahradu Valdštejnského paláce (trasa 4), Botanickou zahradu Univerzity Karlovy (trasa 9) či Botanickou zahradu Praha (trasa 13).

Úvod

Vítejte v Praze. Seznamte se s jejím místopisem, zvyky a kulturou, nahlédněte do tajů zdejší kuchyně a poznejte její bohatou historii. Nechte si poradit, kam zajít za zábavou a nákupy.

Objevte Prahu

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Vstup na Malou Stranu

Objevte Prahu

Praha, jedno z nejkrásnějších a nejpřitažlivějších evropských měst, je v zahraničí známá především díky Pražskému hradu a Starému Městu. Turistům však může nabídnout daleko více – špičková muzea, nádherné parky či kultovní design.

Praha, ležící v samém srdci Evropy, bývala po staletí metropolí Českého království. Její význam dosáhl vrcholu v období středověku za vlády českého krále a římského císaře Karla IV. (1316–1378), který byl svého času nejmocnějším mužem Evropy a Prahu si zvolil za své sídelní město.

Na konci 16. a počátkem 17. století se Praha naopak stala sídelním městem mocného rodu Habsburků, roku 1918 hlavním městem nově vzniklé samostatné Československé republiky. Po Vítězném únoru v roce 1948 se vlády nad městem i celým Československem ujali komunisté, čtyři desetiletí tuhého režimu ukončil až pád Železné opony v roce 1989.

Dispozice města

V minulosti byla Praha často označována jako „pět měst pražských“. Pod tímto názvem se skrývá pět historických pražských čtvrtí, na jejichž území je soustředěna většina nejvýznamnějších pamětihodností – Hradčany, Staré Město, Malá Strana, Nové Město a Josefov. Ke sjednocení mnoha pražských územně správních jednotek (z nichž každá měla svou vlastní radnici) v jeden celek došlo až za vlády císaře Josefa II.

Historické centrum Prahy se skládá ze dvou poměrně odlišných částí. Zatímco pro Malou Stranu, Staré Město a Josefov je charakteristická hustá zástavba s řadou křivolakých uliček a tajemných zákoutí, Nové Město, vystavěné z velké části na popud samotného císaře Karla IV., nabízí množství bulvárů a širokých otevřených prostranství, jimž dominují dvě rozlehlá náměstí – Václavské a Karlovo.

Růst města

Počátkem 19. století žilo v Praze z dnešního pohledu pouhých 80 000 obyvatel. K původním pěti historickým městům pražským postupně přibývaly nové čtvrti (Vyšehrad, Holešovice, Bubeneč), takže počátkem 20. století ve městě žilo již 200 000 lidí. Po skončení 1. světové války se rozloha města takřka ztrojnásobila a v roce 1930 dosáhl počet obyvatel Prahy 850 000.

Za socialismu Prahu obklopil prstenec obřích sídlišť. Severní Město, Jižní Město a další nová předměstí postupně navýšila počet obyvatel města až na dnešní 1,3 milionu. V širší metropolitní oblasti dnes žijí přibližně 2 miliony lidí.

Vltava

I když je pražská architektura skvostem sama o sobě, její krásu výrazně umocňuje řeka Vltava, vinoucí se středem města. Česká národní řeka, pramenící na Šumavě a vlévající se do Labe, byla po staletí inspirací českých umělců a vděčným tématem mnoha jejich děl. Snad nejvíce je spojována se jménem skladatele Bedřicha Smetany (1824–1884) a jeho symfonickou básní Vltava.

Architektura

To, co je na Praze unikátní, je naprosto neuvěřitelná rozmanitost a různorodost zdejších památek. Na relativně malém prostoru stojí bok po boku skvosty gotické, renesanční, barokní, neoklasicistní, secesní i kubistické architektury, vkusně doprovázené několika zástupci ultramoderních stavebních stylů. Historické jádro města je víceméně gotické, jeho tvář je však do značné míry přebita barokem – většina zdejších, původně gotických paláců a kostelů, byla v 17. století za vlády Habsburků až freneticky přetransformována právě do tohoto slohu. Širší centrum města je naopak místem, kde na vás čeká to nejlepší z modernistické architektury počátku 20. století.

Na tváři Prahy se výrazně podepsala éra socialismu, z architektonického hlediska bohužel spíše v negativním slova smyslu. V 70. a 80. letech 20. století zaplavila pražská předměstí panelová sídliště; nutno dodat, že na rozdíl od mnoha zemí západní Evropy se česká sídliště (po nezbytných revitalizačních a modernizačních zásazích) stala plně funkčním, v podstatě úspěšným a životaschopným projektem.

Podnebí

Počasí v České republice je podobně jako v každé vnitrozemské zemi ovlivňováno momentálním prouděním vzduchu. Větry vanoucí ze západu, od Atlantiku, obecně přinášejí vlhčí počasí. Zimy jsou v Praze většinou chladné a vlhké, proudění vzduchu z východu však může do země přinést i několikatýdenní období krutých mrazů. Léto v Praze je obvykle teplé a často deštivé, přičemž nejvíce srážek lze očekávat v červnu a červenci. Pro počasí na jaře a na podzim jsou charakteristické značné výkyvy, proto si při vycházkách do města nikdy nezapomeňte vzít deštník.

Pohyb po městě

Praha je velmi kompaktní město, což je z pohledu turisty veliká výhoda. Prakticky celé historické centrum se dá bez větších problémů obejít pěšky, fyzicky náročnější úseky na vás čekají jen při výstupech k Pražskému hradu.

Přesuny po městě usnadňuje poměrně dobře fungující síť městské hromadné dopravy. Její páteří jsou metro (trasy A, B a C), tramvaje (celkem 31 linek) a autobusy, navíc můžete využít i služeb lanovky (při cestě na Petřín) a celé řady plavebních společností na Vltavě. Pro všechny složky MHD platí jednotný systém jízdenek, jejichž cena je v porovnání s jinými evropskými velkoměsty stále velmi nízká. Další možností jsou vozy pražské taxislužby, jejíž kdysi nedobrá pověst se v posledních letech výrazně zlepšila.

Praha po sametové revoluci

Po pádu komunismu v roce 1989 prošla Praha i její obyvatelé zásadní proměnou. Česká republika je dnes součástí NATO a Evropské unie, Praha pulzujícím velkoměstem západního střihu se vším všudy. Všeobjímající porevoluční elán a optimismus jsou však dávno ty tam a město si užívá veškerých slastí i strastí, které přináší současná konzumní společnost.

Pocit identity

Starší generace si často posteskne, že současná Praha není to, co bývala, a život v ní je jaksi prázdnější, povrchnější a příliš uspěchaný. I když se město za socialismu navenek utápělo v nekonečné šedi, žilo vzrušujícím kulturním životem plným intelektuálních jinotajů a skryté revolty proti systému. Tato jedinečná atmosféra „undergroundu“ dávno vzala za své a mnozí Pražané dnes snadno podléhají dojmu, že životní tempo v současné Praze určují pouze zájmy developerů a byznysu vůbec.

Na druhou stranu, co se týče historické architektury, je dnešní Praha krásnější než kdykoli předtím. Péče o památky je na špičkové úrovni a Praha dnes může dokonale využít faktu, že jako jedno z mála evropských velkoměst unikla za 2. světové války většímu bombardování a válku přežila ve víceméně nepoškozeném stavu.

Časy prosperity

Z čistě ekonomického hlediska je Praha v porovnání s érou socialismu na úplně jiné úrovni. České ekonomice se od roku 1999 relativně daří, od roku 2005 do roku 2008 neklesl hospodářský růst ani jednou pod šest procent. Problémem pochopitelně byla celosvětová finanční krize v roce 2008, kterou však Česká republika zejména díky nízké úrovni veřejného zadlužení (30–40 % HDP) a stabilnímu bankovnímu sektoru zvládla daleko lépe než většina zemí na evropském kontinentu. Export do zahraničí, zejména do Německa, sice v roce 2009 značně poklesl, nicméně již v následujících letech se ekonomická situace začala znatelně zlepšovat. Důležitým stabilizujícím faktorem je i fakt, že Česká republika doposud nepřijala jako oficiální měnu euro a v nejbližších letech k tomuto kroku zřejmě ani nepřistoupí.

Do Prahy se po revoluci přestěhovala celá řada významných mezinárodních institucí a společností, většina českých průmyslových podniků navíc poměrně úspěšně zvládla přechod z centrálně plánovaného hospodářství do nejistých vod volného trhu. Město již léta zažívá ohromný turistický boom, který přináší do rozpočtu stále více finančních prostředků a je dnes největším zdrojem příjmů Prahy. Díky tomu je možné ve velkém financovat nákladné rekonstrukce historických památek, popřípadě zaplatit věhlasné světové architekty typu Franka Gehryho či Jeana Nouvela.

Za dvě poslední dekády nebývale zbohatli i sami Pražané. Nezaměstnanost v celé České republice se v průměru pohybuje kolem pěti a méně procent (stabilně nejníže z celé Evropské unie), v Praze samotné je standardně takřka nulová. Platy v Praze jsou podstatně vyšší než ve zbytku České republiky, nicméně návštěva restaurantu v okolí Staroměstského náměstí je pro běžného Pražana stále velmi nákladnou záležitostí.

Odrazem prosperujícího města a rostoucí kupní síly jeho obyvatel je neutuchající výstavba nových nákupních center, ve kterých Pražané s oblibou utrácejí své těžce vydělané koruny. Lepší restaurace, bary a luxusní hotely, kdysi finančně dostupné jen pro majetnější cizince, jsou dnes s naprostou samozřejmostí navštěvovány i českou klientelou.

Jestliže Prahu v celé její historii „živil“ průmysl, dnes je to bez jakýchkoli pochyb cestovní ruch. Tomu také odpovídá i péče o návštěvníky města, která je na té nejvyšší možné úrovni. Nabídka kulturních zážitků je prakticky neomezená, zažít tu můžete vše od komentovaných prohlídek nádherně opravených paláců, chrámů a kostelů po návštěvu špičkového koncertu vážné hudby v některém z pražských koncertních sálů. Desítky a stovky originálních restaurací a kaváren, skvělá muzea či unikátní scéna pražského černého divadla dělají z Prahy místo, na které se prostě a jednoduše nezapomíná.

Národní divadlo

Klasická pražská tramvaj

Prašná brána a Obecní dům

Povodně

V srpnu 2002 vtrhla do Prahy stoletá voda, která na zdejší architektuře napáchala obrovské škody. Celé čtvrti v okolí Vltavy se ocitly pod vodou, často až do výšky dvou metrů. Kompletně zaplaveno bylo i metro, mnoho budov se zřítilo nebo muselo být později z bezpečnostních důvodů strženo. V pražské zoo se utopila populární gorila, usmrceni museli být i slon a hroch, které se nepodařilo z vody zachránit. Dnes nenajdete po ničivých povodních ani památky a některé čtvrti, kupříkladu Karlín, vypadají díky mohutným investicím do obnovy daleko lépe než před katastrofou. Praha se vůbec s velkou vodou potýkala ve své historii mnohokrát. Poslední větší záplavy město postihly v roce 2013, kdy bylo opět zaplaveno několik stanic metra. Nicméně protipovodňová opatření, která byla přijata po povodních v roce 2002, zabránila daleko větším škodám. Systém pevných a mobilních bariér (z nichž i ty nejnižší jsou o 30 cm vyšší než hladina vody v kritickém roce 2002) a výkonných čerpadel je snad zárukou, že ke katastrofě podobného rozsahu již nikdy nedojde.

Vánoční trhy na Staroměstském náměstí

Při návštěvě Prahy si nenechte ujít...

Procházku labyrintem uliček Starého Města. Vydejte se do okolí Staroměstského náměstí na průzkum spletitých uliček plných historických domů a zajímavých odchůdků. Na náměstí samotném se nezapomeňte podívat na Staroměstský orloj.

Návštěvu Karlova mostu za rozbřesku. Přivstaňte si a v ranním poklidu si projděte pražské Benátky, síť vodních kanálů pod Karlovým mostem. Poté vystoupejte na Staroměstskou mosteckou věž a pokochejte se pohledem na slavný most z ptačí perspektivy.

Pohled na město ze zahrady na Valech. Z terasy zahrad je nádherný výhled na střechy staré Prahy. Pokračujte prohlídkou hradního komplexu, nezapomeňte na Zlatou uličku a chrám sv. Víta.

Návštěvu Václavského náměstí. Poznejte blíže místo, kterým procházely české dějiny – od vyhlášení vzniku Československa po dramatické události sametové revoluce.

Výpravu po stopách Franze Kafky. Seznamte se se životem slavného spisovatele v dlážděných uličkách židovské čtvrti Josefov. Navštivte zdejší synagogy, historický hřbitov a  Muzeum Franze Kafky, které najdete za řekou.

Šálek kávy ve starosvětské kavárně. Pražské kavárny bývaly za první republiky těmi nejvyhlášenějšími podniky ve městě. V nejznámější z nich, Slavii, se scházívali největší pražští básníci, spisovatelé a herci. Pražská intelektuální smetánka sem ráda zamíří i dnes.

Výlet lanovkou na Petřín. Z vrcholu Petřína je na Prahu nádherný výhled. Ještě více na vás město zapůsobí, vydáte-li se až na vrchol Petřínské rozhledny.

Nostalgickou projížďku tramvají č. 41. Historická tramvaj vyjíždí každou celou hodinu od Muzea městské hromadné dopravy a na své trase míjí celou řadu památek v centru města. Cesta trvá přibližně 40 minut (pouze o víkendech, duben – pol. listopadu).

Plavbu parníkem po Vltavě. Skvělým zážitkem je pohled na Prahu z hladiny řeky Vltavy. Při plavbě pod oblouky Karlova mostu dokonale oceníte mistrovství jeho stavitelů.

Karlův most a Vltava

Užitečné tipy

Trhy. Naplánujte si výlet do Prahy na prosinec, kdy je celé Staroměstské náměstí nádherně vyzdobené a při nákupech na zdejších vánočních trzích se můžete zahřát výborným svařeným vínem.

Výhledy z věží. Nejkrásnější pohled na střechy historického centra je z vrcholu pražských věží. Neváhejte a vystoupejte například na věž Staroměstské radnice, kostela sv. Mikuláše či Staroměstskou mosteckou věž.

Koncerty vážné hudby. Klasická hudba často zaznívá z nejrůznějších církevních i světských budov po celém městě. Seznam míst a detailní informace o jednotlivých produkcích najdete na www.pragueclassicalconcerts.com.

Parníkem do zoo. Spojte plavbu parníkem po Vltavě s návštěvou zoo a Trojského zámku. Pražská paroplavební společnost (PPS; www.paroplavba.cz) provozuje od března do října pravidelnou linku od Rašínova nábřeží a Čechova mostu na Císařský ostrov, který leží hned naproti pražské zoo.

Křivoklát. Pokud se rozhodnete pro výlet na Karlštejn, můžete jej spojit s návštěvou dalšího hradu, gotického Křivoklátu. Ten stojí za Berounem na stejné trati, pouhých 40 minut jízdy od Karlštejna a na rozdíl od něj nebývá tolik zahlcen turisty.

Tradiční pivnice. Milovníci zlatého moku by rozhodně měli navštívit alespoň jeden z následujících legendárních podniků: U Fleků (Křemencova 11), U Vejvodů (Jilská 4), U Zlatého tygra (Husova 17) či U Medvídků (Na Perštýně 7).

Suvenýry. Obchody, jež sídlí v domě
U Černé Matky Boží a nesou názvy Kubista a Modernista, nabízí překrásné (leč velmi drahé) reprodukce a repliky kubistických děl. Špičkové české sklo za neméně špičkové ceny najdete v prodejně Moser na Staroměstském náměstí, pro modernější design zamiřte do obchodu Artěl na adrese Celetná 29.

Svatostánky. Pravidla pro odívání při návštěvě kostela jsou v Česku všeobecně velmi benevolentní. Muži by si měli při návštěvě synagogy či židovského hřbitova nasadit na hlavu jakoukoli pokrývku nebo alespoň použít papírovou jarmulku, nabízenou u vchodu.

Národní galerie. Rozsáhlé umělecké sbírky Národní galerie jsou umístěny na různých místech po celé Praze. Evropské umění je vystaveno ve Šternberském paláci, české barokní umění ve Schwarzenberském paláci, umění 19. století v Salmově paláci, středověké umění v klášteře sv. Anežky, orientální umění v paláci Kinských a moderní umění ve Veletržním paláci.

Střídání stráží. Pražský hrad jakožto sídlo hlavy státu symbolicky střeží příslušníci hradní stráže. Každý den v pravé poledne se na prvním hradním nádvoří koná slavnostní výměna stráží, doprovázená fanfárami a vlajkovým ceremoniálem. Pokud chcete alespoň něco zahlédnout, přijďte s dostatečným předstihem a stoupněte si co nejblíže mřížím, jinak se doslova utopíte ve všudypřítomných davech turistů.

Lahůdkové klobásy

Stravování

Přiznejme si, že česká kuchyně není zrovna nejzdravější. Je velmi sytá, tradiční pokrmy jsou často založeny na vepřovém mase a knedlících a porce jsou ve většině případů více než bohaté. Samostatnou kapitolou je pověstné české pivo.

V českých a potažmo i pražských kuchyních mají své místo suroviny a ingredience jak z domácích, tak zahraničních luhů a hájů. Čeští farmáři, chovatelé dobytka, sadaři i rybáři zásobují svými produkty český trh v míře více než dostatečné, nezanedbatelný podíl českého jídelníčku zaujímá i zvěřina. Z principu vydatné jídlo bylo vždy primárně považováno za prostředek k rychlému a dostatečnému uspokojení potřeb těla, v porovnání například s kuchyní francouzskou či italskou chybí české kuchyni jistá dávka lehkosti a sofistikovanosti. To však v žádném případě neznamená, že by naše česká kuchyně neměla co nabídnout.

Co si dát k jídlu

Rychlé občerstvení

Při procházkách po pražských ulicích budete míjet množství stánků, jejichž často jediným sortimentem jsou uzeniny všech možných typů. Klasický frankfurtský párek není třeba nikomu představovat, možná jste však nevěděli, že tato celosvětově oblíbená pochoutka spatřila světlo světa právě v Praze, nikoli ve Frankfurtu. Párky, vuřty, špekáčky či klobásy nejrůznějších délek a tlouštěk, s pořádnou porcí nezbytné hořčice, jsou vysloveným evergreenem rychlého občerstvení (pochopitelně nejen v Praze).

Další stálicí jsou chlebíčky. Některá pražská lahůdkářství jich nabízí takové množství a v tolika obměnách, že jen zorientovat se v nich je takřka nadlidský úkol. Pokud nevěříte, zaskočte si například do některé z provozoven Libeřských lahůdek.

Oběd

Pořádný oběd by měl vždy začínat talířem vydatné polévky. K nejžádanějším patří různé druhy vývarů (kuřecích, slepičích, hovězích apod.), gulášovka, bramboračka či staročeská klasika –dršťkovka (mimochodem výborná na kocovinu).

Zřejmě nejtradičnějším českým pokrmem je vepřo knedlo zelo. Vepřové vůbec je nepsaným vládcem české kuchyně, zpracovat a sníst se dá prakticky každá část prasečího těla. Na druhém místě co do oblíbenosti stojí hovězí s nejvyšší formou sofistikace v podobě svíčkové, v očích mnoha Čechů vrcholu sváteční kuchyně. Velmi oblíbené je i kuřecí či telecí maso a guláš.

Ze sladkých pokrmů jmenujme na prvním místě švestkové knedlíky sypané cukrem a tvarohem. Mezi nejpopulárnější dezerty patří palačinky a štrúdl (jablkový závin), vyhlášenou lahůdkou jsou jablka v županu se skořicí a rozinkami.

Dezerty

Pokud dostanete chuť na něco sladkého, zamiřte do kterékoli pražské kavárny či cukrárny. Zdejší výběr zákusků a dortíků je obrovský, radost si můžete udělat větrníkem, špičkou, indiánkem či věnečkem, velké oblibě se pochopitelně těší i nejrůznější druhy koláčů a koláčků (s tvarohem, mákem, ořechy ap.) či buchet (s povidly, tvarohem, mákem ap.).

Večeře

Večeře v restauraci bývá považována za akt slavnostnějšího zakončení dne, čemuž také odpovídá nabídka pokrmů. Lidovější jídla typu vepřo knedlo zelo a guláš jsou nahrazena například pečenou kachnou či husou s knedlíkem. Opravdovou lahůdkou je delikatesní husí paštika.

Vrcholným gurmánským zážitkem bývají v mnoha restauracích zvěřinové speciality – kančí a srnčí maso, bažant či koroptev.

V nabídce pokrmů z ryb najdete na většině jídelních lístků smaženého či grilovaného pstruha. Za takřka národní rybu je považován kapr, který však není v restauracích nabízen tak běžně, jak by se na první pohled mohlo zdát. Pokud na něj narazíte, s největší pravděpodobností se bude jednat o kapra na černo nebo kapra na modro.

Vegetariánská kuchyně

Počet vegetariánských restaurací v Praze rok od roku roste. Nutno také dodat, že prakticky všechny klasické restaurace mají ve svých jídelních lístcích také přehled bezmasých jídel; tradičním pokrmem je například smažený květák. Úsměvnou kuriozitou je, že právě v nabídce bezmasých pokrmů občas najdete i oblíbený smažený sýr se šunkou. Jednou z nejlepších čistě vegetariánských provozoven v Praze je Estrella (Opatovická 17; www.estrellarestaurant.cz; tel.: 777 431 344; platit lze pouze hotově). Na Starém Městě zase můžete zamířit do vegetariánského podniku Lehká hlava (Boršov 2; www.lehkahlava.cz), který si klade za cíl nejen podávat chutná a lehká jídla, ale také zapůsobit na vaše smysly. Najdete ho v domě s více než pětisetletou historií a nevšední interiér se svítícími stoly a hvězdnou oblohou je dílem několika spřátelených umělců.

Kde se najíst

Pohostinská zařízení v Praze se v ničem výrazně neliší od zbytku republiky. Prakticky ve všech klasických restauracích najdete na jídelním lístku tradiční českou kuchyni i pokrmy kuchyně mezinárodní. Specifikem Prahy je větší zastoupení podniků vyšší cenové kategorie, které se často vysloveně zaměřují na zahraniční klientelu. Co se týče naprosté špičky gastronomie, v současnosti můžete v Praze zavítat do tří restaurací oceněných michelinskou hvězdou: Alcron Hotel; Field (www.fieldrestaurant.cz) a La Dégustation.

Pivnice a hospody

Tradiční hospoda či pivnice je víceméně zaměřena na klasického českého pivaře. Povětšinou tu vládne lidová a neformální atmosféra, stejný je i přístup personálu. Na jídelních lístcích převažují tradiční česká jídla. Jednou z nejznámějších pražských hospod je například pivnice U Zlatého tygra (Husova 17; www.uzlatehotygra.cz), kde míval své stálé místo u stolu před vchodem do kuchyně spisovatel Bohumil Hrabal a kterou navštívila celá řada světových osobností včetně amerického prezidenta Billa Clintona.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Praha.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.