Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Prof. MUDr. Jitka Abrahámová, DrSc.

Co byste měli vědět o rakovině prsu
2., aktualizované a doplněné vydání

Vedoucí autorského kolektivu a editorka:
Prof. MUDr. Jitka Abrahámová, DrSc. – Proton Therapy Center Czech, Praha; Komplexní onkologické centrum Nemocnice Na Bulovce, Praha

Autorský kolektiv:
Prof. MUDr. Jitka Abrahámová, DrSc. – Proton Therapy Center Czech, Praha; Komplexní onkologické centrum Nemocnice Na Bulovce, Praha
Prof. RNDr. Ladislav Dušek, Ph.D. – Ústav zdravotnických informací a statistiky, Praha
MUDr. David Erhart – Chirurgické oddělení Nemocnice Na Františku, Praha
Prof. MUDr. David Feltl, Ph.D., MBA – Onkologická klinika 1. LF UK a VFN, Praha
MUDr. Martin Kupec – Proton Therapy Center Czech, Praha
RNDr. Jan Mužík, Ph.D. – Ústav zdravotnických informací a statistiky, Praha
Mgr. Jana Koptíková, Ph.D. – Institut biostatistiky a analýz LF MU, Brno
MUDr. Andrea Pásztorová – Proton Therapy Center Czech, Praha
Doc. MUDr. Jana Prausová, Ph.D., MBA – Onkologická klinika 2. LF UK a FN v Motole v Praze
MUDr. Mgr. Jolana Těšinová, Ph.D. – Ústav veřejného zdravotnictví a medicínského práva 1. LF UK v Praze

© Grada Publishing, a.s., 2019
Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2019

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 7256. publikaci
Odpovědná redaktorka Mgr. Viola Těšínská
Sazba a zlom Antonín Plicka
Perokresby 10.2, 10.4–10.6, 10.8–10.10, 10.12, 10.15–10.20 Jana Nejtková
Fotografie a obrázky dodali autoři, není-li uvedeno jinak.
Obrázky na obálce, na straně 10, v Úvodu a 4.1, 5.1–5.8, 6.1–6.9 Možnosti včasného záchytu rakoviny prsu, Grada Publishing 2003; 1.1, 1.2, 6.12, 6.13 Atlas nádorů prsu, Grada Publishing 2000; 9.1, 10.3, 10.7, 10.11, 10.13 a 10.14 Klinická onkologie pro sestry, Grada Publishing 2006

Počet stran 176
2. vydání, Praha 2019

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-2996-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-2995-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-2055-0 (print)

Autoři věnují tuto knihu památce naší známé onkoložky prim. MUDr. Aleny Jelínkové, která se celý život obětavě věnovala onkologickým pacientům.

Francisco de Zurbarán: Svatá Agáta
(olej na plátně, 127 × 60 cm; 1630–1633)

Tato kniha vychází s podporou:

Nadační fond Onkologie pro 21. století

Amgen s.r.o.

AstraZeneca Czech Republic s.r.o.

Eisai GesmbH, organizační složka

Novartis s.r.o.

Proton Therapy Center Czech, Praha

Pierre Fabre Médicament s.r.o.

ROCHE s.r.o.

sanofi-aventis, s.r.o.

Teva Pharmaceuticals CR, s.r.o.

Předmluva

Rembrandt van Rijn: Betsabé s dopisem krále Davida
(olej na plátně, 142 × 142 cm; 1654)

Vážení přátelé, milé čtenářky a milí čtenáři,

držíte v rukou publikaci, jež se díky zájmu vašich čtenářských předchůdců dočkala nové podoby a je plná nových informací, které do diagnostiky a terapie karcinomu prsu přinášejí věda, výzkum i praktická zkušenost lékařů. Karcinom prsu zůstává nejčastějším maligním onemocněním u žen v České republice a zároveň je i nejčastější příčinou úmrtí na malignitu u nás. To jistě není potěšující zpráva, ale dobré je, že se díky fungujícímu screeningu, osvětě a lepší informovanosti populace daří zachytit stále více nemocných v časných stadiích onemocnění, a tedy i dobře léčitelných. Pacientky s časnými nálezy karcinomu prsu se nemusí podrobit náročným dlouhodobým léčebným metodám systémové terapie a mají i lepší prognózu a můžeme zde hovořit o vyléčení malignity. Pokročilejší nálezy vyžadují komplexní léčebný postup, v němž jsou využity lokální i systémové metody léčby. Díky nové, především farmakologické léčbě, novým terčovým (biologickým) lékům i zde dosahuje onkologie významně lepších výsledků a z onemocnění se stává chronická nemoc, kdy pacientku sice nemůžeme považovat za vyléčenou, neboť stále potřebuje naši péči, ale podstatně prodloužíme její život v plné kvalitě.

Publikace vás seznámí s genetickými aspekty, které mohou hrát roli při vzniku onemocnění, s příznaky nemoci, diagnostickými metodami, jež vedou k odhalení primárního nádoru i eventuálního šíření onemocnění, s léčbou chirurgickou, radiační, farmakologickou i s rehabilitací fyzikální a psychosociální. Pacienti se nyní nejen léčí a vyléčí, ale vracejí se do života i ke své profesi a to je velký pokrok onkologie a medicíny obecně.

Přeji zajímavé čtení a poučení, které vás ujistí, že dnešní onkologie je oborem plným optimismu a naděje.

Doc. MUDr. Jana Prausová, Ph.D., MBA,
předsedkyně výboru České onkologické společnosti ČLS JEP

Úvod

Karcinom prsu je nejčastějším zhoubným nádorovým onemocněním žen. Svými důsledky zasahuje do všech oblastí života ženy, do života její rodiny, a tím vlastně do celé společnosti. Čím vyšší je incidence choroby a čím nižší je věk ženy v době diagnózy, tím jsou důsledky závažnější. Většina zhoubných nádorových onemocnění je zařazována mezi civilizační choroby. Karcinom prsu však není onemocněním moderní doby. Jde o onemocnění s dlouhou historií, které doprovází lidstvo od počátku jeho dějin. Důkazy najdeme v egyptských papyrech, nyní uložených v Britském muzeu v Londýně, z doby 3000 let před Kristem, kde se nachází první zmínka o této chorobě. Chorobou se zabýval už Hippokrates, později Galén. Novější historie, zahrnující poznávání charakteru onemocnění i snahy o účinnou léčbu, se datuje od počátku 19. století. Dvacáté století, zejména jeho druhá polovina, bylo ve znamení komplexní všestranné léčby. Současně s tím přicházejí snahy o časné rozpoznání choroby, snížení úmrtnosti a zlepšení kvality života. Jedenadvacáté století přineslo screeningové programy a léčbu biologickou. Nyní jsme svědky individualizace léčby a použití léčby imunologické.

Rakovina prsu je onemocnění, které vzbuzuje hluboké city a pocity jak u nemocných, tak u jejich okolí. Ňadra jako atribut ženství a ženské krásy a jakožto symbol plodivé síly a zdroje výživy byla zobrazována od nepaměti. Není divu, že existují i četná vyobrazení žen, u nichž se předpokládá, že trpěly zhoubným nádorem prsu. Umělec – vynikající pozorovatel – zobrazil věrně ve svém díle známky tumoru, které spatřoval na své modelce. Nejznámější je Rembrandtův obraz „Betsabé s dopisem krále Davida“ ukazující modelku, kterou byla umělcova druhá žena, Hendrickje, se známkami pravděpodobného karcinomu levého prsu (viz str. 10). Známky karcinomu prsu jsou patrné i na výtvarných dílech jiných umělců (Michelangelo, Rafael, Rubens aj.).

Svatá Agáta, která nikdy netrpěla karcinomem prsu, zemřela mučednickou smrtí ve 3. století na Sicílii. V křesťanské ikonografii je zobrazována s podnosem, na němž jsou umístěny její oba prsy odejmuté během tortury (viz str. 5). Tato žena byla zprvu patronkou kojících žen. Mnohem později (asi v 19. století) začala být považována za patronku žen po amputaci prsu. Důvodem byly nejen odejmuté prsy svaté ženy, ale i utrpení, které musela podstoupit.

Dvacáté století, vyznačující se prudkým vývojem znalostí a vědomostí a rozvojem léčebných metod směřujících k časné diagnóze a snížení úmrtnosti na karcinom prsu, znamená i změnu v uměleckém odrazu. Postoj již není náhodný a popisný, ale zcela uvědomělý a uchopený ženami samotnými. V 80. letech se objevuje nový typ zobrazování obnaženého ženského těla – nahý hrudník po amputaci prsu. Jeden z prvních fascinujících obrázků ženy s amputovaným prsem je fotoportrét spisovatelky Deeny Metzgerové od fotografky Helly Hammidové. Postižená žena rozpíná paže vzhůru ke slunci v úžasně pozitivním a životu přitakávajícím gestu (viz níže na této straně). Posléze se objevila zejména v USA řada dalších portrétů, které šokovaly emočním nábojem a v podstatě velice napomohly ženským organizacím v boji za správný postoj vládních míst k problematice rakoviny prsu a za zvýšení dotací na její výzkum.

Ze statistik získáváme relativně přesné údaje o četnosti karcinomu prsu či o úmrtnosti na toto onemocnění. Statistiky však nevypovídají nic o prožitcích žen stižených touto chorobou ani o duševních mukách pacientek, které se musí vyrovnat s chorobou samou a navíc se mnohdy smiřují i s tělesnou mutilací způsobenou ablačním výkonem. Proto jedna z důležitých terapeutických snah směřuje k záchovným chirurgickým výkonům. Konzervativní chirurgické výkony mají dnes již pevně zakotvené indikace a své místo v komplexním diagnosticko-léčebném programu.

Cesta k tomu, aby co nejvíce žen mohlo být indikováno k operacím zachovávajícím prs, vede přes časnou diagnózu a zachycení nádoru malého, nejlépe ještě nehmatného. Nejlepším způsobem, jak dosáhnout co nejdelšího a nejkvalitnějšího přežití žen s rakovinou prsu, je plánovitý mamografický screening, neboť právě ten skýtá možnost odhalit co nejmenší nádory.

Snížení úmrtnosti na karcinom prsu, prodloužení přežití a možnost záchovných chirurgických výkonů je pádným důvodem pro existenci screeningu. Vede i k čísly nevyjádřitelným hodnotám, jako je zmenšení utrpení a zlepšení kvality života postižených žen. V současnosti jsme svědky plodů státem garantovaného celoplošného screeningu, který přinesl diagnostiku nepokročilých nádorů, snížení výskytu pokročilých forem nádorů, prodloužení přežití žen s touto chorobou a snížení úmrtnosti. Rozhodování o diagnosticko-léčebném postupu je v rukou specializovaného multidisciplinárního týmu, složeného z řady odborníků (radiodiagnostik, chirurg, klinický onkolog, radiační onkolog a eventuálně další odborníci).

Konec minulého a začátek tohoto století je ve znamení dalšího pokroku v radiační léčbě (různé techniky fotonové léčby a především léčba protony) a ve znamení eruptivního rozmachu biologické (cílené) léčby a imunoterapie. Všechny tyto okolnosti vedou k dalšímu prodloužení života pacientek, a to nejen těch, které přicházejí s onemocněním v počátečním stadiu, ale i těch, jejichž onemocnění již pokročilo. Posledně jmenované nemocné mohou žít při léčbě kvalitní a relativně dlouhý život.

V předkládané publikaci si autoři kladli za cíl postihnout a srozumitelnou řečí osvětlit všechny aspekty diagnosticko-léčebného programu karcinomu prsu a vysvětlit i veškeré možné vedlejší léčebné a poléčebné účinky.

Autoři jsou přesvědčeni, že plná informovanost pacientek a znalost vlastních práv je základem dobrého vztahu lékaře a pacientky a úspěšného zvládání choroby.

1.Prs a jeho anatomie

Prs je párový orgán. Od nepaměti je znakem ženství a ženské krásy. Prsy procházejí během života ženy různými změnami, které jsou podmíněny hormony, a to zejména v pubertě, během těhotenství a dále v šestinedělí, během kojení a v přechodu. S věkem mění prsy svůj tvar, objem i hmotnost. Nejvlastnějším fyziologickým úkonem prsu je produkce mléka. Prs se skládá ze sekcí – laloků, které jsou uspořádány jako lístky kopretiny. Tyto laloky sestávají z menších lalůčků (lobulů), produkujících mléko. Propojeny jsou mlékovody (tubuly), které vyúsťují v bradavce umístěné v centru tzv. dvorce. Prostor mezi lalůčky, kůží a lalůčky a mezi lalůčky a hrudní stěnou je vyplněn pojivovou tkání a tukem. Většinu objemu nekojícího prsu představuje tuková a fibrózní (vazivová) pojivová tkáň.

V době narození dívky je žláznatá část prsu tvořena malým počtem nedokonale větvených tubulů v oblasti bradavky a dvorce. V pubertě dochází u děvčat ke zvýšenému růstu a větvení duktů a současně narůstá i vmezeřená fibrózní a pojivová tkáň, a postupně tak dochází ke zvětšování objemu prsu. Během těhotenství žláznatá část zmohutní do té míry, že prs je složen převážně z ní a pojivová tkáň tvoří jen vcelku malou část. Po skončení období kojení dochází k postupnému zanikání žláznaté části prsu, ke zmenšení prsu a pojivová tkáň je převažující částí objemu. Po přechodu (menopauze) dochází k markantnímu zániku žláznaté komponenty a snížení počtu lalůčků (lobulů). Vazivová pojivová tkáň se rovněž redukuje a je nahrazena tukem.

Pro názornost dělíme prs pomyslně na čtyři kvadranty – horní zevní, dolní zevní, horní vnitřní a dolní vnitřní. Mléčná žláza má bohaté cévní – krevní zásobení. Důležité, zejména pro náš výklad, je zásobení mízní – lymfatické. Tok mízy mízními cévami je přerušován mízními uzlinami, které slouží jako filtr. Prvotním uzlinovým spádem prsu jsou uzliny podpažní, posléze mezižeberní, event. nadklíčkové (obr. 1.1 a 1.2).

Obr. 1.1 Anatomie mléčné žlázy: Základní jednotkou je lobulus (lalok), který se skládá z acinů (lalůčků). Lobuly tvoří segmenty a subsegmenty, lalůčky ústí do vývodů duktů, které se spojují v dukty segmentální a subsegmentální a posléze v mlékovody ústící v bradavce.
1 – bradavka, vyústění mlékovodů, 2 – dvorec, 3 – lalůček tuku, 4 – podkožní vazivo, 5 – subsegmentální duktus, 6 – segmentální duktus, 7 – mléčný lalok skládající se z jednotlivých lalůčků, 8 – tuk, 9 – žebro, 10 – sval, 11 – acinus, 12 – vývod (duktus) uvnitř lobulu, 13 – konečný duktus mimo lobulus, 14 – základní jednotka prsu, lobulus

Obr. 1.2 Lymfatické (mízní) zásobení mléčné žlázy
1 – hrudní kost, 2 – žebro, 3 – prsní svaly velký a malý, 4 – uzliny podpažní, 5 – uzliny podklíčkové a mezisvalové, 6 – uzliny nadklíčkové, 7 – uzliny intramamární (vnitřní, mezižeberní), 8 – klíční kost

2.Co je zhoubný nádor?

Zhoubným nádorem (rakovinou) obecně nazýváme onemocnění, za nímž se skrývá skupina více než 100 různých chorob. Ačkoli se jednotlivé druhy od sebe liší v mnoha ohledech, všechny mají společný alespoň v určité fázi nekontrolovatelný růst buněk, které se vymkly kontrolním mechanismům pacientova organismu. Překotně a bez kontroly rostoucí buňky tvoří nádor. Zhoubné (maligní) nádory mohou destruovat a ničit okolní tkáně a orgány.

Uvedené nádory rostou zprvu pomalu a na jednom místě (jsou neinvazivní nebo také „in situ“), posléze však pronikají agresivně do okolí (jsou invazivní). Zhoubné buňky putují mízní cestou do mízních (lymfatických) uzlin, a nejsou-li zničeny obrannými silami organismu, usazují se zde a tvoří dceřiná ložiska – lymfatické metastázy. Jde o postižení místní a spádové, tj. lokoregionální. Zhoubné buňky mohou pronikat krevními cévami do orgánů hostitele (pacienta) a vytvářet tak vzdálená dceřiná ložiska, tj. hematogenní (šířené krevní cestou) metastázy. V tomto případě hovoříme o systémové chorobě.

Na obrázcích 2.1 a 2.2 je ukázán vznik a rozvoj karcinomu prsu; obrázky 2.3 a 2.4 ukazují cesty nádorové diseminace (šíření).

Obr. 2.1 Dvoustupňový vznik karcinomu prsu: Během prvního kroku (iniciace) vzniknou pod vlivem kancerogenů nevratné změny v genetickém materiálu buňky. Během druhého kroku (promoce) se ze změněné buňky (pokud tato není zničena obrannými silami organismu) stane vlivem dalších faktorů buňka nádorová. (Upraveno podle Clinical Symposia, Vol. 49, No 1, 1997; publikováno se souhlasem firmy Novartis Pharmaceuticals Corporation)

Obr. 2.2 Rozvoj karcinomu prsu: Karcinom prsu začíná jako buňka (buňky), které se vymkly normální regulaci, ale zatím se drží v mezích bazální membrány mlékovodu nebo lalůčku. Během dalšího vývoje a dělení začnou buňky pronikat membránou a šířit se mízní a krevní cestou. (Upraveno podle Daniel F. Hayes: Atlas of Breast Cancer. Mosby-Year Book Europe Ltd., 1993)

Obr. 2.3 Cesty nádorového šíření (diseminace): Rovnováha a nerovnováha mezi obrannými faktory a silami, které podporují nádorové šíření, a systémový metastatický rozvoj nádoru. (Upraveno podle Clinical Symposia, Vol. 49, No 1, 1997; publikováno se souhlasem firmy Novartis Pharmaceuticals Corporation)
a – V tomto případě roste nádor poměrně dlouho pouze místně a vycestovavší buňky jsou zpočátku úspěšně ničeny obrannými mechanismy (X). Po překonání této bariéry se onemocnění stává systémovým.
b – V tomto případě jsou obranné síly nedostatečné a nádor v souladu se svým vybavením uplatňuje již od počátku svou agresivitu a velmi časně metastazuje.
u – lymfatická (mízní) uzlina, X – obranné síly

Obr. 2.4 Cesty nádorové diseminace: Tumor se šíří cestou krevní a cestou lymfatickou. Časnost diseminace je dána rovnováhou či nerovnováhou mezi agresivitou nádoru a obrannými silami organismu. (Upraveno podle Clinical Symposia, Vol. 49, No 1, 1997; publikováno se souhlasem firmy Novartis Pharmaceuticals Corporation)
X – obranné mechanismy

3.Výskyt rakoviny prsu

3.1Národní onkologický registr – zdroj dat

Zhoubné novotvary se systematicky a celoplošně v České republice evidují od konce 50. let minulého století. V roce 1976 byl založen Národní onkologický registr (NOR), ve kterém se sledovala všechna onemocnění zhoubnými novotvary prostřednictvím povinného hlášení. Tato hlášení plynula do NOR na zvláštních formulářích – hlášenkách (= Hlášení výskytu zhoubného novotvaru), které zachycovaly nejdůležitější parametry zjištěného zhoubného nádoru i nejdůležitější momenty průběhu nádorového onemocnění (věk nemocného v době diagnózy, typ nádoru, stadium choroby, druh aplikované léčby atd.). Registr se postupně rozrůstal o další údaje. Sledování se od roku 1979 rozšířilo o počáteční stadia novotvarů, tzv. nádory in situ, a od roku 1987 se sledují i novotvary nejistého nebo neznámého chování. Registr byl provozován Ústavem zdravotnických informací a statistiky ČR (ÚZIS). Novelou zákona č. 20/1966 Sb., o péči o zdraví lidu (nyní zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách), byl NOR legislativně zakotven jako součást Národního zdravotnického informačního systému. Náš NOR je celoplošným populačním registrem. Celoplošností a rozsahem dat z dlouhodobých sledování je jedním z mála takto obsáhlých registrů na světě – je vlastně světovým unikátem. Český NOR patří do sítě registrů sdružených v Mezinárodní asociaci onkologických registrů, spolupracuje s evropskou sítí onkologických registrů a udržuje kontakty s registry v zahraničí. Informaci o zhoubném novotvaru podává na zvláštním formuláři povinně zdravotnické zařízení či poskytovatel zdravotních služeb, který novotvar diagnostikoval nebo primárně léčil. Prostřednictvím tzv. kontrolních hlášení vyplňovaných dispenzárním pracovištěm v určitých intervalech se sleduje vývoj nádorového onemocnění. V současné době (od roku 2019) ÚZIS získává další informace (o léčbě základní či léčbě relapsů) z údajů, které do Národního zdravotnického informačního systému předávají zdravotní pojišťovny.

Velká pozornost je věnována ochraně dat obsažených v registru, která jsou uchovávána v šifrované podobě. Z registru se čerpají veškeré informace o vývoji incidence (četnosti) nádorových onemocnění, o prevalenci (celkovém počtu nemocných s určitou diagnózou), o úmrtnosti, věkovém rozložení a dalších veličinách. Data NOR jsou zdrojem informací, které umožňují praktické využití pro řízenou preventivní a diagnosticko-léčebnou péči v onkologii. Správné využívání dat by mělo umožnit nejen kontrolu vlastní práce v onkologii, plánování personálních, prostorových i přístrojových zdrojů, ale i argumentaci vůči Světové zdravotnické organizaci, Evropské unii a dalším mezinárodním organizacím.

Shrnutí veškerých dat každoročně vychází knižní i elektronickou formou. Přímou dostupnost dat v konečné podobě grafů a tabulek zajišťuje analytický software, který je volně dostupný na internetu. Portál má veškeré potřebné zázemí včetně demografických dat, je garantován reprezentativním panelem expertů a je uznán jako oficiální publikační médium, které lze citovat. Český portál je dostupný na adrese www.svod.cz (ISSN 1802-8861; obr. 3.1). Vedle agendy týkající se správy dat a publikací zde lze provádět například následující analýzy:

Obr. 3.1 Portál epidemiologie zhoubných nádorů v České republice dostupný na adrese www.svod.cz

•analýzu incidence (četnosti) a mortality (úmrtnosti) v časových trendech,

•regionální analýzy epidemiologické zátěže (tj. zátěže tou kterou diagnózou na určitém území republiky),

•hodnocení incidence a mortality podle věku,

•rozbor záchytu stadií onemocnění u jednotlivých onkologických diagnóz,

•komplexní typologii pacientů se zhoubnými nádory,

•hodnocení prevalence.

3.2Incidence (četnost) rakoviny prsu a mortalita (úmrtnost)

Karcinom prsu je nejčastějším zhoubným nádorem žen (pokud pomineme nemelanomové kožní nádory). Ročně jsou v celém světě zachyceny více než 2 miliony nových případů této choroby, což je 24 % všech zhoubných nádorů žen. Četnost se zvyšuje v mnoha zemích o 1–2 % ročně. U nás je karcinom prsu rovněž nejčastějším zhoubným nádorem žen, stejně jako v ostatních vyspělých zemích, a během posledních 20 let vzrostl počet případů o téměř 60 % (obr. 3.2).

Obr. 3.2 Vývoj četnosti výskytu (incidence) nádorů prsu a úmrtnosti (mortality) na toto onemocnění v populaci českých žen; křivky mají tvar rozevírajících se nůžek – incidence stoupá, zatímco úmrtnost klesá
Zdroj: Národní onkologický registr, ÚZIS ČR

Vysoká incidence karcinomů prsu je pozorována ve všech vyspělých zemích světa, především v zemích severní a západní Evropy a Severní Ameriky. Česká republika zaujímá ve srovnání s ostatními zeměmi světa 34. místo podle věkově standardizovaného přepočtu nově diagnostikovaných karcinomů na 100 tisíc žen, ve srovnání s evropskými zeměmi pak 22. místo (tab. 3.1).

Tab. 3.1 Incidence zhoubných nádorů prsu u žen v mezinárodním srovnání. Údaje podle Bray F, Ferlay J, Soerjomataram I, Siegel RL, Torre LA, Jemal A (2018). Global Cancer Statistics 2018: GLOBOCAN Estimates of Incidence and Mortality Worldwide for 36 Cancers in 185 Countries. CA Cancer J Clin. Dostupné z: https://gco.iarc.fr/today, [cit. 1. 1. 2018]

Nejvyšší výskyt celosvětově

ASR (W) > 90 na 100 000 žen:

Belgie, Lucembursko, Nizozemsko, Francie, Libanon, Austrálie, Velká Británie, Itálie, Nový Zéland, Irsko

Nejnižší výskyt v Evropě

ASR (W) < 50 na 100 000 žen:

Litva, Slovensko, Polsko, Bulharsko, Ruská federace, Rumunsko, Bělorusko, Moldávie, Albánie, Bosna a Hercegovina, Ukrajina

Pozice České republiky

ASR (W) 70,7 na 100 000 žen

22. místo v Evropě

34. místo ve světě

ASR (W) = age standardized rate (world), věkově standardizovaná incidence v celosvětovém srovnání

V letech 2012–2016 činil průměrný roční počet nově diagnostikovaných karcinomů prsu u žen 7150, což představuje 133,5 karcinomu na 100 tisíc žen, tedy 18,1 % všech zhoubných nádorů zjištěných v ženské části populace. Ke konci roku 2016 žilo v České republice 82 325 žen (= prevalence) s diagnostikovaným léčeným nebo odléčeným karcinomem prsu, což je 1532 na 100 tisíc žen.

Incidence (četnost) karcinomu prsu se zvyšuje s věkem, zdvojuje se každých 10 let až do menopauzy (přechodu) a poté je zvyšování každoročně dramatické. Nejprudší vzestup je po 50. roce věku. Před 20. rokem je výskyt karcinomu prsu vzácný.

Četnost karcinomů prsu u žen u nás prudce stoupá po 35. roku věku, v období 2012–2016 byl střední věk nemocných žen 54–73 let (50 % pacientek je v tomto věkovém rozmezí). Největší nárůst nově diagnostikovaných karcinomů prsu na 100 tisíc žen je ve věkových kategoriích od 20 do 49 let, rostoucí trend je i ve věkových kategoriích 70 a více let.

Geografické (zeměpisné) rozdíly v incidenci a úmrtnosti jsou známé. Nejvyšší výskyt je ve vyspělých zemích Evropy a Ameriky. V Evropě se incidence snižuje od severu k jihu a od západu k východu. Rozdíly mezi zeměmi se zmenšují, ale incidence této choroby je v západních zemích oproti Dálnému východu čtyřnásobná. Studie japonských přistěhovalců na Havaji a v USA ukazuje vyrovnávání incidence mezi přistěhovalci a hostitelskou zemí během jedné až dvou generací. Z uvedeného se usuzuje na větší význam zevních faktorů prostředí oproti faktorům genetickým. ČR patří mezi země se střední četností výskytu karcinomu prsu a podle počtu onemocnění na 100 tisíc žen v populaci zaujímá ve srovnání s ostatními zeměmi světa 21. místo, ve srovnání s evropskými zeměmi pak 17. místo.

Rakovina prsu představuje svou četností nejen hlavní onkologickou zátěž české ženské populace, ale je také po nádorech plic druhou nejčastější příčinou úmrtí žen na nádorová onemocnění. Ročně na nádory prsu v ČR v letech 2012–2016 zemřelo průměrně 1649 žen, tedy 31 ze 100 tisíc žen. Celkově jsou pak v naší populaci nádory prsu příčinou úmrtí 3,1 % žen. Příznivým zjištěním je, že přes neustále rostoucí četnost karcinomů prsu je úmrtnost na tento nádor dlouhodobě stejná, či dokonce mírně klesá (v posledních letech zjišťujeme průměrný meziroční pokles o 1 %). Je to důsledek stále úspěšnější léčby a zejména zlepšení časné diagnostiky.

3.3Rakovina prsu u mladých žen

Zhoubné nádory (karcinom, rakovina) prsu se nevyskytují pouze u žen ve středním a starším věku, ale též u žen mladých. U velmi mladých žen do 20 let je incidence nízká (za celou historii NOR od roku 1977 bylo zaznamenáno pouze 12 onemocnění), od 20. roku je však výskyt častější a incidence s věkem postupně narůstá. Do roku 2000 bylo ve věku 20–34 let dlouhodobě zaznamenáváno přibližně 5–8 karcinomů na 100 tisíc žen ročně a trend byl mírně klesající (meziroční pokles o 1 %), od roku 2000 však incidence karcinomu prsu v této věkové skupině narůstá (meziročně o 6,5 %, od roku 2011 jen o 2 %) a v roce 2016 dosáhla hodnoty 14,3 na 100 tisíc žen (celkem 139 onemocnění v roce 2016). Ve věkové skupině 20–34 let byl v letech 2012–2016 karcinom prsu nejčastějším typem zhoubného novotvaru u žen před novotvary štítné žlázy a nemelanomovými kožními nádory (obr. 3.3).

Obr. 3.3 Trend vývoje četnosti výskytu (incidence) nádorů prsu u žen ve věku 20–34 let
Zdroj: Národní onkologický registr, ÚZIS ČR

Vzhledem ke změně reprodukčního chování českých žen (gravidita po 30. roce věku a později) bude nutné stále více řešit otázku léčby karcinomu prsu v době těhotenství či kojení nebo graviditu u pacientek již dříve léčených kvůli karcinomu prsu. Jde o problematiku velice citlivou a speciální, která se vždy řeší týmově. Dlužno poznamenat, že odléčený karcinom prsu není překážkou gravidity a že ho lze za určitých okolností léčit i během těhotenství. Výklad o podrobnostech tohoto tématu však přesahuje rámec této knihy.

3.4Rakovina prsu u starších žen

Vzhledem k celkovému stárnutí české populace se stále významnější skupinou nemocných stávají ženy s karcinomem prsu ve věku 70 a více let. Dlouhodobý trend incidence v této věkové kategorii byl rostoucí (meziroční nárůst o 1,4 %), v posledních letech se stabilizuje (obr. 3.4). Podíl této věkové kategorie na všech zaznamenaných karcinomech prsu se pak pohybuje v rozmezí 30–35 % po celé sledované období. V letech 2012–2016 bylo u žen ve věku 70 a více let zaznamenáno průměrně ročně 2470 karcinomů prsu, což je 339 karcinomů na 100 tisíc žen. V tomto věku je tak karcinom prsu druhým nejčastějším zhoubným onemocněním po nemelanomových nádorech kůže. V letech 2012–2016 bylo u starších žen zaznamenáno 930 úmrtí na karcinom prsu ročně, což představuje 128 úmrtí ze 100 tisíc žen a 2,2% podíl na celkové úmrtnosti.

Obr. 3.4 Trend vývoje četnosti výskytu (incidence) nádorů prsu u žen ve věku 70 a více let
Zdroj: Národní onkologický registr, ÚZIS ČR

3.5Rakovina prsu u mužů

Rakovina prsu není problematikou pouze ženské populace. Nádory prsu se vyskytují také u mužů. Zde však představují spíše raritní skupinu nádorů. V letech 2012–2016 bylo zaznamenáno průměrně ročně 69 nových onemocnění (incidence 1,33 na 100 tisíc mužů) a nádory prsu tvoří pouze 0,15 % zhoubných nádorů v mužské části populace. Toto onemocnění postihuje spíše muže nad 50 let věku, ale není vyloučené ani v nižších věkových kategoriích. Vzhledem k nízké četnosti nebyl pro tuto chorobu zaveden screening. Veškeré další diagnosticko-léčebné postupy jsou stejné jako u rakoviny prsu u žen.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Co byste měli vědět o rakovině prsu.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.