Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Hana Volfová

Pohádkové cvičení nejen pro předškoláky

Vydala Grada Publishing, a.s., U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 220 386 401, obchod@grada.cz, www.grada.cz
jako svou 7182. publikaci

Ilustrace Monika Wolfová
Fotografie Hana Volfová
Odpovědná redaktorka Ivana Kočí
Jazyková úprava Michaela Tománková
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Počet stran 128
První vydání, Praha 2019

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2019

ISBN 978-80-271-2744-3 (ePub)
ISBN 978-80-271-2743-6 (pdf)
ISBN 978-80-271-0840-4 (print)

Úvod

Cvičení s nejmladšími dětmi se věnuji celý život a ráda se s vámi podělím o další způsob, jak jim umožnit zamilovat si pohyb. Připravila jsem tentokrát soubor pohybových pohádek a věřím, že si prostřednictvím společného cvičení získají správné cvičence, nadšené posluchače a herce předškolního a mladšího školního věku.

Kdo s dětmi pracuje, ví, že v tomto věku je jim pohyb stále ještě velmi blízký. Děti jsou vděčné za jakékoli nabízené hravé pohybové aktivity, zvláště dáme-li jim prostor „vstoupit do děje“ společně s kamarády a rozvíjet tak jejich přirozenou dětskou fantazii a představivost.

Proto vás kniha pohybem zavede do světa známých pohádek, kde se setkáme s Dlouhým, Širokým a Bystrozrakým, ochutnáme perníčky baby Jagy, zatancujeme si s čertem a Káčou, dokonce se děti povozí na liščím ocásku jako Budulínek. Když budeme mít štěstí, pomůžeme Honzovi najít princezniny poztrácené korále a nedáme se zastrašit ani vlkem. Nakonec zjistíme, jak je možné schovat pod hříbek nejen mravence, ale i tak velké zvíře jako je zajíc. Pokusíme se létat jako slepička a kohoutek i zobat zrní jako jejich kuřátka.

Při cvičení se děti seznámí s obsahy pohádek a zároveň proniknou do děje základními pohybovými dovednostmi, jako je chůze, běh, lezení, plazení, manipulace s předměty, a pomocí průpravných cviků (rozcviček) se protáhnou a zpevní. Na stanovištích děti rozvíjejí své individuální pohybové vlastnosti – rychlost, obratnost, vytrvalost, odvahu.

Už se společně s dětmi těšíte? Já jsem si cvičení s nimi vždy moc užívala. Nadšení dětí a jejich zájem mě motivovaly k vymýšlení dalších námětů pro pohádková cvičení.

Hana Volfová

Jaro 2019

Doporučení před začátkem cvičení

Před začátkem cvičení vždy dětem stručně převyprávějte děj pohádky a seznamte je s jednotlivými postavami. Na závěr hodiny si společně příběh znovu připomeňte a zdůrazněte jim poučení pohádky, ve které dobro vítězí nad zlem.

Osvědčilo se mi dát na konci cvičební hodiny každému dítěti domů za odměnu tematickou omalovánku (dítě tak má příležitost sdílet prožitek ještě společně s rodiči), třeba můžete použít tu, která je na začátku každého pohádkového cvičení.

Stanoviště překážkových drah, která jsou uvedena pro přehlednost na konci knihy, lze v mateřské škole využívat nejen při řízené činnosti, ale i při ranních hrách nebo odpolední činnosti třeba jen pro skupinku dětí.

Kohoutek a slepička

Pomůcky: kelímky, uzávěry od PET lahví, lano, tkaničky

Úvod

O těchto zvířátkách nemáme jen pohádku, ale známe o nich i básně a písně. Jsou také symbolem Velikonoc a jarních svátků. Umíte je napodobit? A o tom bude dnešní cvičení.

Kohout je pán dvora, má přehled, prochází se rozvážně po dvoře, sleduje vše kolem.

Slepička je menší, podsaditá, starostlivě pečuje o svá kuřátka, vodí je po dvoře, učí je hledat zrníčka, žížaly apod.

Kuře zpočátku chodí všude za svou mámou, učí se zobáčkem sbírat zrníčka, ale ta jsou kulatá a pořád mu utíkají.

Někdy se všichni tři něčeho leknou, to pak utíkají po dvoře jako splašení. Třeba když ve stáji zařehtají nebo zadupají koně.

Rušná část

I. Co se děje na dvorku

1.Kohout se prochází po dvorku. Vzpřímená chůze, děti pažemi znázorňují rozepjatá křídla.

2.Na hlavě má červený hřebínek. Chůze po špičkách, vzpažit, hřbety rukou se dotýkají, pohybovat prsty.

3.Důležitě si vykračuje. Chůze, vysoko zvedat kolena, ruce v bok.

4.Slepice je tlustší než kohout. Kolébavá chůze zeširoka, zapažit.

5.Slepice dělá malé krůčky. Chůze vpřed na délku chodidla (pokládat chodidla těsně před sebe).

6.Kuře poskakuje, přitom mává malými křidélky. Skoky snožmo, paže pokrčmo, prsty na ramena, zvedat lokty.

7.Najednou je slyšet dupot koní ve stáji. Utvořit hlouček, zadupat.

8.Vylekaný kohout utíká rychle přes dvůr. Běh v řadách z jednoho okraje prostoru na druhý, napjatými pažemi znázorňovat pohyb křídel.

9.Splašená slepička utíká, co jí síly stačí, zadek nahoře, hlava dole. Předklon, běh zeširoka, zapažit.

10.Vyplašené kuře peláší rychle za mámou. Běh, vysoko zvedat kolena, třepat zápěstími pokrčených paží ve výši ramen.

II. Dvorek utichne

Když vše na dvoře utichne, dostanou kuřátka hlad a vrhají se na rozsypaná zrníčka v okolí (zrníčka = uzávěry od PET lahví, zobáček = kelímek):

1.Ptačí máma dává potravu ptáčatům přímo do zobáčku. Stoj, připažit pokrčmo, v levé ruce držet kelímek, v pravé uzávěr, opakovaně vhazovat uzávěr do kelímku, vyklápět na dlaň.

2.Ptačí mámy mají ale hnízda dobře schovaná. Totéž jako předchozí, ale vhazovat uzávěr do kelímku za zády, vyklápět před tělem.

3.U kuřátek je to jinak, běhají a hledají si zrníčka sama. Za běhu nebo chůze (nelézt po kolenou!) posílat po zemi uzávěr a chytat ho překlopeným kelímkem (postupovat vždy za „svým“ uzávěrem).

4.Nakonec se sejdou všichni hladově u misky, ale i tady se jim zpočátku nedaří zrníčka nabrat do zobáčků. Sed na patách okolo lanem vyznačeného kruhu (nepřelézat přes kruh – omezení pro ostatní), pomocí kelímků posílat uzávěry přes kruh (odehrávat a posílat kterýkoliv uzávěr).

III. Kohoutkovi uvízlo zrníčko ve volátku

Snažíme se dostat uvízlé zrníčko do volátka:

1.Stoj, držet kelímek za horní okraj (přikrýt ho dlaní), hrkat svisle, pohyb pouze zápěstím.

2.Totéž, kelímek držet za dno druhou rukou.

3.Totéž, držet kelímek vodorovně, hrkat do stran, zpevnit tělo, pohyb pouze předloktím.

Průpravná část

Kuřátka jsou unavena sháněním a běháním za zrníčky:

1.Kuře odpočívá, rovná si křidélka. Turecký sed, paže pokrčmo, prsty na ramena, zvedat lokty vzhůru a zpět.

2.Krouží s křidélky. Turecký sed, paže pokrčmo, prsty na ramena, kroužit pokrčenými pažemi vzad.

3.Protahuje křidélka. Turecký sed, paže pokrčmo, prsty na ramena, předpažit pokrčmo, dotek loktů a zpět.

4.Kohout má dlouhé nohy a vysoký hřebínek (kelímek s uzávěrem). Sed, v pravé ruce kelímek, vzpažit, přendat kelímek do levé, připažit. Totéž levou paží.

5.Kohoutkovi padá hřebínek na stranu. Turecký sed, levá ruka zapažit, hřbet ruky opřít o bedra, úklon vpravo, pravá ruka sune kelímek do strany a zpět. Totéž na opačnou stranu, kelímek v levé ruce.

6.Slepička má menší hřebínek. Sed na patách, totéž jako cvik 4, kelímek nepodávat nad hlavou, ale na hlavě.

7.Když se leknou, peláší, kličkují po dvoře, hlavu vepředu, hřebínek šikmo. Sed roznožný, připažit s kelímkem (držet položený před tělem), při předklonu sunout kelímek oběma rukama k pravému chodidlu, zpět, totéž k levému.

8.Někdy se slepička i kohoutek dokáží pořádně natáhnout, když chtějí vytáhnout žížalu z díry. Sed na patách, držet kelímek na zemi před koleny, předklon, sunout kelímek vpřed, zpět.

Závěr

■Hra s tkaničkou

1.Starší kuřata se učí vytahovat žížalu. Ukazuje jim to slepička i kohoutek. Někdy se špatně domluví, popadnou žížalu každý za jeden konec a tahají, až ji málem přetrhnou. Ukázat dětem na tkaničce, jak slepička tahá žížalu za jeden konec, a když ji pustí, jak se žížala zkroutí – povolí. Pak přijde na řadu kohoutek. Tahá žížalu za opačný konec a pustí ji. Žížala se opět zkroutí. Nedomluví se a vytahují oba současně, oba současně pustí.

2.Tak a teď budete děti dělat žížaly. Já vás budu tahat postupně za nohy, pak za paže, nakonec za nohy i za paže současně. Vy se při tom vždy pořádně protáhnete do dálky. Nejprve protáhnete celé tělo za nohama, pak do konečků prstů za rukama. Nakonec do obou stran, jako byste se měly přetrhnout. Starší děti mohou udělat totéž ve dvojici, jeden dělá žížalu, druhý postupně slepičku a kohoutka.

Neposlušná kůzlátka

Pomůcky: lano, popř. lepicí páska, křída apod.

Úvod

Znáte pohádku O kůzlátkách? Já vám ji dnes připomenu trochu jinak.
Potom si na jednotlivé sloky zacvičíme.

1. Jedna dvě, koza jde,

nohy pěkně zdvihá,

sama jde na pole,

hlávky zelí sbírá.

2. Kůzlata však zlobí hned,

perou se a trkaj teď.

Záda brzy sedřou si

po kopýtkách šlapou si.

3. V tom zčista jasna vlk tu byl.

Kdo se to krčí za dveřmi?

Kdo to tlapu do okna dává?

Vždyť je to šedivá noha vlka.

Propána! Ty nejsi naše máma!

4. Vlk hned zmizel,

hned byl zpátky.

Tlapy mlynář pomoučil,

vlk na kůzlátka ostří drápky.

5. Má celý bílý kožíšek,

barvičku naší mámy.

Vlk zuby velké vycenil.

Kůzlata u dveří se radí,

zda otevřít vlkovi mají.

6. Naštěstí – jedna dvě, koza jde,

nohy pěkně zdvihá.

Jedna dvě, zpátky jde,

navrací se máma.

7. Koza máma už je tady,

radosti je plno všady.

Kůzlata se radují,

kopýtky vyhazují.

8. Pěkně si to vymyslela,

cestu k lesu produpala.

Přelstít vlka, to dá práci,

do lesa ho rychle vrací.

9. Jedna koza – kůzlat pět,

Mámě koze rozkvet svět!

Pro lepší organizaci a prostorovou orientaci dětí doporučuji v prostoru vyznačit jednu nebo více čar (dle počtu dětí a velikosti prostoru) lanem, lepicí páskou, křídou apod. Následující schémata ukazují rozestavení dětí v řadách při cvičení podle jednotlivých slok pohádky:

Rušná část

1.Teď mi ukažte, jak se pohybují a běhají koza a kůzlata. Děti předvádějí pohybem dle svých představ pohyby kozy a kůzlete.

2.Když jsou kůzlata v místnosti a je jich pohromadě více, je jim těsno. Chůze v malém ohraničeném prostoru se vzájemným vyhýbáním, nestrkat do sebe.

A teď začíná naše pohádka:

Jedna dvě, koza jde… (schéma rozestavení sloky 1 a 6)

3.Chůze volně prostorem, zvedat nohy, všímat si, jak se nohy v kolenou ohýbají (kozí nohy).

Kůzlata však zlobí hned… (schéma rozestavení sloka 2)

4.Stoj ve dvojici proti sobě, držet se za pravá předloktí, přetahovat se.

5.Vzpor klečmo ve dvojici proti sobě, opřít čela, přetlačovat se (tlačit, ne údery).

6.Sed pokrčmo ve dvojici zády k sobě, dlaně na stehna, opřít záda, přetlačovat se, nezvedat hýždě.

7.Sed ve dvojici zády k sobě, zaháknout za lokty, opřít záda, přetlačovat se, nezvedat hýždě.

8.Stoj ve dvojici proti sobě, držet se za obě ruce, snažit se vzájemně šlapat na chodidla, zároveň i uskakovat.

Průpravná část

V tom zčista jasna vlk tu byl… (schéma rozestavení sloky 3 a 5)

1.Klek sedmo, předloktí opřít o zem, sunout levou paži vpřed, dlaň stále na zemi, zpět. Totéž pravou.

2.Klek sedmo, dlaně opřít o zem, předpažit levou, zpět. Totéž pravou.

3.Vzpor klečmo, zanožit levou nohu, zpět. Totéž pravou.

4.Vzpor klečmo, předpažit levou, starší děti zároveň zanožit pravou, zpět. Totéž opačně.

Vlk hned zmizel… (schéma rozestavení sloka 4)

5.Klek sedmo, předklon, čelo opřít o zem, paže podél těla.

6.Leh, předpažit, přednožit, bedra přitlačit k podložce.

7.Leh, předpažit, přednožit, kroužit pažemi a nohama (jízda na kole).

8.Leh pokrčmo, předpažit, střídat dlaně v pěst a rozevřené prsty (do vějíře).

Má celý bílý kožíšek… (schéma rozestavení sloky 3 a 5)

9.Leh skrčmo, dlaně na kolena, střídavě přitahovat rukama kolena k hrudníku a zpět. Totéž mírně vlevo a vpravo.

10.Vzpor klečmo, přednožit pokrčmo pravou, pravé chodidlo mezi dlaně, vzpřim, vzpažit, znázornit dlaněmi uši, vycenit zuby.

Naštěstí – jedna dvě, koza jde… (schéma rozestavení sloky 1 a 6)

11.Chůze pozpátku, dívat se vzad přes rameno.

Koza máma už je tady… (schéma rozestavení sloka 7)

12.Stoj, ruce v bok, výpon, připažit, propnout prsty, zpět.

13.Stoj, ruce v bok, střídat poskoky na místě snožmo a roznožmo, upažit (panák)

14.Stoj, výpon, upažit poníž, stoj, přednožit pokrčmo pravou, přitáhnout pažemi koleno k hrudníku, výpon, upažit poníž, stoj. Totéž levou.

15.Stoj rozkročný bočný pravou, levá předpažit poníž, pravá zapažit poníž, skoky na místě s výměnou nohou a paží.

Pěkně si to vymyslela…
(schéma rozestavení sloka 8)

16.Chůze ve trojicích v zástupu.

Závěr

Jedna koza – kůzlat pět…

Děti uvolněně leží na zemi těsně vedle sebe, dotýkají se vzájemně libovolnou částí těla. Je možné vytvořit více skupin.

Hry

Co mohou dělat a dělají kůzlátka, když jsou pohromadě a nechce se jim poslouchat mámu kozu? Nudí se, perou se, pošťuchují se, berou si vzájemně dobroty, provětrávají se venku na louce apod.

■Perou se – šlapaná

Některá kůzlátka mají krásně vyleštěná kopýtka a ostatní se snaží jim je zamazat. Dvojice stojí proti sobě, drží se za obě ruce. Vzájemně se snaží jeden druhému šlapat na chodidla, zároveň i uskakovat.

■Přetahovaná – kdo koho přetáhne na svou stranu

Dvě kůzlátka se nemohou domluvit, kam půjdou. Jedno chce jít k lesu, druhé na louku. „Půjdeš se mnou,“ povídá první. „Ne, tudy půjdeme,“ povídá druhé. Jsou jako děti, které chtějí být kamarády, ale nedomluví se, s čím si budou hrát. Dvojice se drží za pravá předloktí, s levou rukou za zády a přetahují se.

■Kudy, kudy cestička

Kůzlátka jdou ven, všude je plno bláta (hlíny, sněhu apod.). Musí si prošlapat cestičku. Děti jdou po trojicích v zástupu za prvním.

■Přehazovaná přes lano

Rozdováděná kůzlátka vyhazují hlávky přes plot, hodná kůzlátka je vrací zpět. Dvě družstva sbírají overbally (papírové koule) a přehazují je přes lano umístěné ve výši očí.

Varianta: lano ve výši kolen, děti sbírají overbally rukou, dávají si je na nárt a nohou přehazují přes síť. Pokud jsou děti bosy, sbírají overbally prsty u nohou a hned přehazují přes síť.

■Kradená

Kůzlátka jsou na sebe ošklivá, kradou si bez dovolení hračky a dobroty. Maminka jim dobrůtky rozdělí. Jedno kůzle si dobrotu schovává a jí ji postupně, ostatní si sní vše najednou. Pak mlsně závidí, Nakonec se mu snaží jeho dobrotu ukrást.

Na zemi vymezíme lanem území a do něj umístíme papírové koule (overbally apod. = hlávky zelí). Jedno dítě brání toto území proti šesti dalším. Na pokyn šestice dětí vyrazí pro dobroty, jedno jim brání. Kdo sebere dobrotu, posadí se. Opakovat s další šesticí.

■Stopovaná

Jak pozná vlk, že si na louce hrála kůzlátka? Podle stop, které jsou všude. Bylo tu hodně kůzlátek. A jak poznají kůzlátka, že je blízko nich vlk? Podle stop, jsou ale jen jedny a pravidelné.

Do prostoru rozmístíme dva druhy kostek – molitanové a pěnové. Děti rozdělíme na 2–3 skupiny, které cvičí postupně, ostatní je sledují.

1.Kůzlátka běhají po louce, zanechávají za sebou stopy jako děti, které jdou na zahradu, běhají a nakonec je vše udupané. Děti plynule běhají mezi kostkami, vyhýbají se, nezastavují se.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Pohádkové cvičení nejen pro předškoláky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.