Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Šárka Vávrová

Jak k nám tělo promlouvá
NEMOC JAKO VZKAZ DUŠE

Vydala Grada Publishing, a. s., pod značkou ALFERIA.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 7178. publikaci

Odpovědný redaktor Petr Somogyi
Sazba a grafická úprava Robert Prokopec
Formát ePub Štěpán Böhm
Návrh a zpracování obálky Vojtěch Wagner
Fotografie na obálce Robert Tichý
Fotografie v knize Renata Polmová
Počet stran 312
První vydání, Praha 2019
Vytiskla tiskárna FINIDR, s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a. s., 2019

ISBN 978-80-271-2740-5 (ePub)
ISBN 978-80-271-2739-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-2295-0 (print)

O autorce

Šárka Vávrová působí jako psychoterapeut a integrativní kouč. V poslední době se věnuje především partnerským terapiím, vztahovému koučování, řešení neplodnosti a hereckému koučinku. Je autorkou vlastní originální metody s názvem Psychologie štěstí. Přednáší a vede semináře, kde řeší mimo jiné vztahové problémy, nízkou sebehodnotu a osobnostní rozvoj. Často publikuje v různých lifestylových magazínech a pracuje pro mediální společnosti. Píše rozhlasové hry, pracuje v televizi na různých projektech a seriálech. V poslední době se věnuje psaní scénáře pro svůj seriál, natáčí spolu s herečkou Lucií Zedníčkovou vlastní show, dopisuje další knihu, píše divadelní hru. Je autorkou knihy Deník koučky (2016). Miluje svůj život, věří, že nic není nemožné, a její motto je: „Můžu vše a nemusím nic.“ Další informace najdete na www.sarkavavrova.cz

Předmluva

Vážení a milí čtenáři,

přestože je kniha, kterou právě držíte v rukou, svým založením spíše odborná, dovolte mi být v její předmluvě, o niž jsem byl autorkou požádán, poněkud osobní. Vše, co se Šárky Vávrové týká, je totiž pro mě od jisté doby osobní záležitostí.

Seznámil mě s ní společný přítel a můj kolega herec Libor, který věděl o sérii různých onemocnění, jež jsem v průběhu roku před seznámením s Šárkou prodělal. Znal i výsledek vyšetření, který nepotvrdil, že bych měl jakkoli oslabenou imunitu, věděl ovšem také o tom, jak pro mě byl onen předchozí rok výjimečně náročný, citově i pracovně. Vytušil tedy možnou souvislost a doporučil mi Šárku jako člověka, který se vyzná v oblasti psychosomatických problémů.

Začali jsme se setkávat na pravidelných sezeních a postupně jsme přišli hned na několik mých nevyřešených věcí z minulosti, které mohly mít (a nejspíš měly) za následek zmíněné zdravotní komplikace. Kromě tohoto zjištění a rad, jak se něčemu podobnému do budoucna vyhnout, jsem ale dostal mnohem víc: navázali jsme na vzájemné důvěře založený přátelský vztah, který je tak intenzivní, že věřím, že vydrží celý život.

Zároveň s obětavou, fascinující a až neuvěřitelně energickou přítelkyní mi tak do života vstoupil i zasvěcený profesionál, který mi průběžně připomíná to, co radí na mnoha stránkách této knihy. A sice jak je důležité mít rád sám sebe, dopřát si odpočinek a poslouchat své tělo, když volá o pomoc. Musím se přiznat, že to se mnou, asi jako s většinou herců, není v tomto směru zrovna jednoduché. Už někdy v prvním ročníku na DAMU jsem poprvé slyšel úsloví „nemocný herec – kulatý čtverec“, které by si snad někdo mohl vyložit tak, že herec nikdy neonemocní. Pravda je ale spíš taková, že herci onemocní minimálně tak často jako kdokoliv jiný, ovšem vědomí blížící se divadelní premiéry, probíhajícího natáčení nebo představa desítek či dokonce stovek diváků večerního představení, kterým by hercova absence narušila plány (nemluvě o finanční újmě divadla či filmové produkce) nás nutí opakovaně nemoci přecházet a léčbu odkládat. To, že si takový styl života dříve nebo později vybere svou daň, je samozřejmé. V této profesi si navíc často uměle navozujete extrémní emocionální stavy, kterým se ostatní lidé raději vyhýbají, a i tyto emoce, byť jen „hrané“, se někde v těle ukládají.

Zmiňuji své povolání jen jako příklad, protože o něm leccos vím, je mi ale jasné, že s podobným (a často i mnohem horším) tlakem se setkávají i lidé jiných profesí. A problémy v partnerských či rodinných vztazích, které bývají ještě častější příčinou zdravotních obtíží, jsou běžné napříč profesemi, bez ohledu na věk a pohlaví. Tím chci jen dokázat, že je tato kniha určena opravdu všem, kdo věří, že tělo a duše nejsou dvě oddělené nádoby, nýbrž jen rub a líc téhož celku, jímž jste vy jako celistvý člověk. A je jen na vás, jestli vás jejich kondice bude pohánět kupředu, nebo brzdit. Nejlepší je začít tím, že se budete snažit svému tělu porozumět, vnímat, jak k vám promlouvá a proč. Odtud se pak můžete odrazit ke změně.

Ne každý má to štěstí, že může mít Šárku osobně nablízku – a já jsem za to osudu (a Liborovi) velmi vděčný. Ale díky této knize nyní můžete mít po ruce aspoň část toho, co o sounáležitosti duševní a tělesné rovnováhy zjistila a nashromáždila. A není toho málo. Ať vám poslouží co nejlépe!

ONDŘEJ NOVÁK

Poděkování

Když jsem vydávala svoji první knihu Deník koučky, v poděkování jsem zmínila především všechny lidi, kteří mne dlouhodobě podporovali a mimo rodinu to byli i moji blízcí přátelé nebo kolegyně z práce. Dnes, když o tom přemýšlím, se můj výčet nebude tolik měnit, protože ti opravdu dobří přátelé mi zůstali a přidali se k nim i další úžasní lidé. Inspirací a pomocnou silou mi opět bylo mnoho lidí, ale mohu zde vyjádřit vděk především těm nejbližším, kteří při mně vždy stojí a podporují mne. V první řadě děkuji své rodině, mým skvělým rodičům, táťkovi a mamce, kteří mi vždy pomáhají, abych si mohla plnit své sny. Děkuji také svým úžasným a těm nejlepším dětem, jaké jsem si jen mohla přát, Míšovi a Pátě, které z celého srdce miluji. Někdy jsem neměla čas se jim plně věnovat, přesto mne podporují a stojí vždy při mně. Jsou pro mne těmi nejdůležitějšími lidmi na světě. Děkuji i svému bratrovi Péťovi, že mi vždy pomáhá zajistit všechny praktické věci, které se v mém kreativním období nacházejí úplně mimo moji rozlišovací schopnost.

Chtěla bych poděkovat všem svým přátelům. Především nesmím zapomenout poděkovat skvělé malířce Jiřině Pavlíkové za její pomoc a doporučení v nakladatelství Grada, které mne přijalo s láskyplnou náručí. Dále bych chtěla poděkovat své dlouholeté kamarádce architektce Petře Pokludové za její dlouholetou podporu, loajálnost a smysl pro přátelství. Stejně tak i mé úžasné a skvělé kamarádce herečce Lucce Zedníčkové, s kterou máme pocit, že se známe dlouhá staletí. Díky za její jedinečný a nepřekonatelný smysl pro humor, laskavou péči, s jakou se o mne stará a pomáhá mi, a také za to, že mi posloužila jako model pro fotografie do knížky. Děkuji i své kamarádce a kreativní producentce Simoně Matáskové za její láskyplnou podporu, za rady, když jsem v koncích, za starost a upřímnost, kterou někdy potřebuji slyšet. Děkuji svému nejlepšímu kamarádovi a velké platonické lásce, herci Ondrovi Novákovi, který se mne snaží chránit, podporuje mne, stojí vždy při mně, když potřebuji obejmout, a poskytuje mi láskyplnou péči (a spolu s Luckou mi stál modelem na fotografie do knihy). Podporu dostávám už roky od své kamarádky psycholožky Radky Šteinerové a přestože jsem na ni v poslední době neměla čas, mám ji stále moc ráda a děkuji za její vždy otevřenou náruč. Také bych chtěla poslat poděkování své nové úžasné kamarádce producentce Jessice Stoltz, kterou jsem si hned po seznámení zamilovala a ač se neznáme tak dlouho jako s ostatními přáteli, je pro mne velkou inspirací a děkuji jí za podporu a přátelství.

Dále chci poslat poděkovaní šéfredaktorce Jiřině Köppelové a jejímu týmu z TV Prima, jmenovitě Aničce Kopečkové a řediteli (a mému kamarádovi a skvělému člověku) Danovi Gruntovi, za jejich skvělou spolupráci a laskavou péči při publikování článků na jejich webu. Moje poděkování patří i týmu nakladatelství Grada, konkrétně Kateřině Ščudlíkové a Květě Štěpaníkové i dalším lidem z nakladatelství za mimořádnou péči a přátelský přístup při vydání knihy. Můj obrovský dík patří mé kamarádce Renatě Polmové, která fotografovala křest mé první knihy a je výbornou fotografkou: tentokrát nafotila všechny úžasné fotografie do této knihy, přestože na to měla minimálně času. Děkuji i skvělému fotografovi Robertu Tichému za úvodní titulní fotografii.

Samozřejmě děkuji všem svým fanouškům na Facebooku, Instagramu, svým klientům, účastníkům seminářů, čtenářům mých knih a článků i lidem, kteří mi píšou e-maily a děkují za moji práci a mé texty. Děkuji také všem svým přátelům, na které jsem sice nezapomněla, jen už zde není prostor je všechny vyjmenovat.

Děkuji svým duchovním učitelům a děkuji hlavně tomu největšímu učiteli – životu – za to, že mne neustále inspiruje.

Vaše ŠÁRKA VÁVROVÁ

Úvod

Díváme-li se na své tělo jako do zrcadla, naučíme se ho lépe vnímat a přijímat. Lépe chápeme některé procesy a jeho bolesti a můžeme tak začít léčit své vztahy s okolím, se sebou samými, a tak léčit i své tělo. Pracuji již roky mimo jiné i jako psychoterapeut a kouč, a tak mám možnost slyšet příběhy lidí. Vidím jejich cestu k lepšímu životu. Součástí jejich příběhu jsou často i fyzické obtíže, nemoci a dlouhotrvající chronické problémy. Jak tedy ovlivňuje stav duše naše tělo?

V psychosomatice chápeme tělo a duši jako jednolitý celek, který je neoddělitelný. V případě potíží se pacient obrátí na lékaře, který pomocí testů zjišťuje, z čeho potíže pramení. V některých případech jsou potíže pacienta neidentifikovatelné a lékaři se nepodaří stanovit diagnózu. Pacienti navštěvují různé specialisty, kteří většinou dojdou k závěru, že je člověk po medicínské stránce v pořádku, a to přesto, že jeho potíže stále přetrvávají. Odborníci zastávají názor, že 70 % potíží je psychického původu. Žijeme-li život plný spěchu a stresu, duše volá prostřednictvím fyzických potíží o pomoc. Potíže spojené s naší psychikou jsou psychosomatické a v jejich pozadí vždy stojí stres, strach, emoce, vztek, bolest, úmrtí někoho blízkého, problémy ve vztahu, úzkost, obavy z budoucnosti nebo nezpracované problémy.

Informace, které vám předávám v této knize, jsem získala především studiem čínské medicíny, dále pak ve své dlouholeté praxi psychoterapeuta, kdy za mnou přicházeli klienti a jejich psychické potíže korespondovaly s tím, jaké měli v životě problémy, jak prožívali stres. Tyto problémy se ukázaly jako stereotypy a já si je vždy důkladně zaznamenala a následně vnímala jejich opakující se efekt. Příběhy v knize jsou zveřejněny se souhlasem klientů a jsou pozměněny tak, aby nebylo patrné, o jakého klienta se jedná. V neposlední řadě mi byla už před dlouhými lety velkou inspirací kniha spisovatelky Louise L. Hayové Miluj svůj život, z níž vlastně čerpám neustále, a také přednášky pana Miroslava Hrabici.

Před časem jsem vydala svou prvotinu Deník koučky, jež má představovat určitou encyklopedii možných životních problémů, kterou může člověk ve chvíli, kdy potřebuje radu, vzít do ruky a přečíst si jednoduché rady a možnosti, jak rychle situaci řešit. Měla to být kamarádka, která bude vždy v každém životním zlomu po ruce. V knize se zabývám partnerstvím, penězi, prací, volným časem, ale nezbyl zde prostor na otázky zdraví. A protože zdravotní potíže jsou velké téma, vznikla tato kniha, která na danou problematiku poukazuje a snaží se najít příčiny těchto potíží. Věnuji se v ní jazyku našeho těla, jenž je propojen s naší myslí. V žádném případě však nemůže nahradit péči lékaře nebo odborníka. Pouze přináší informace, jak některým onemocněním předejít a jak rozklíčovat jejich původ. Není podložena vědeckým empirickým zkoumáním ani žádnými studiemi. Jedná se o určitou filozofii, která mapuje možnosti, jak si od některých problémů těla ulevit změnou myšlení. Nenabádá nikoho k tomu, aby odmítal péči lékařů, pouze v souladu s léčbou lékařů doporučuje, jak pracovat s myšlením. Vážím si práce lékařů a věřím, že svoji práci odvádějí, jak nejlépe umějí. Mám mezi nimi mnoho úžasných přátel, a tak vím, že by rádi svému pacientovi poskytli i jinou pomoc než medicínskou, a to především psychologickou. Bohužel dnešní principy zdravotnictví jim neposkytují dostatek času, který by mohli svému pacientovi věnovat a popovídat si s ním i o jeho bolestech duše. Tato kniha by tedy mohla být pomocníkem při medicínské cestě k uzdravení a ukázat, jak najít prapůvod svých potíží a uzdravit nejen tělo, ale i duši.

Pokud správně pochopíme nemoc, přinese to našemu tělu úlevu a duši klid. Dobrou zprávou je, že vše, co se pokazilo, se může napravit, postačí začít rozumět tomu, co nám tělo říká.

Mějte otevřené srdce a mysl, pěstujte sebelásku a pracujte se svými emocemi – tělo vám to stonásobně vrátí.

Carl Gustav Jung ve svém díle Člověk a duše uvádí, že nesprávné fungování psýché může dalekosáhle poškodit tělo, stejně jako může naopak tělesné utrpení postihnout duši, neboť duše a tělo nejsou nic odděleného, je to spíš jeden a tentýž život.

Doufám, že vám moje kniha přinese jiný úhel pohledu a uvědomění si, že tělo a duše jsou neoddělitelné a propojené. Pokud tedy chceme vyléčit tělo, musíme vyléčit i duši.

Přeji vám všem pevné zdraví a lásku ke svému tělu i duši.

S láskou a úctou vaše

ŠÁRKA VÁVROVÁ

1/
Co nám odkrývají bolesti hlavy?

Bolesti hlavy jsou velmi často psychosomatického původu. Některé faktory, které bolest hlavy vyvolávají, jsou stres, tlak okolí, velká psychická zátěž, úzkosti a strachy. Většina lidí si vezme lék a bolest hlavy za pár minut zmizí. Pokud neodstraníme původní psychickou příčinu, tak se bolest hlavy často vrací. Pokud člověk trpí opakovanou bolestí hlavy, mohou se u něho objevit i opakované migrény. Pak je celá situace komplikovanější. Už nestačí vzít si pouze jeden lék, který nás bolestí hlavy zbaví.

Bolesti hlavy jsou spojené se sebetrestáním. Vyvíjíme na sebe náležitý tlak a věci se nedaří tak, jak bychom chtěli. Tak se potrestáme. Bolest hlavy znamená i to, že nedůvěřujeme sami sobě a jsme k sobě přehnaně kritičtí.

Jaké jsou duševní příčiny bolestí hlavy?

Hlava je trest, který si ordinujeme sami. Napětí, které cítíme, většinou pramení z toho, že chceme více, než můžeme v současné době dokázat. Lámeme si hlavu, jak to zvládnout. Jsme pod tlakem a tento tlak vyvolává bolest. Většinou se jedná o osoby, které využívají pouze jednu hemisféru. Dochází tak k jejímu přetížení.

Položte si následující otázky

Jaké mám sama na sebe nároky? Kde mám nastavené hranice od svého okolí? Jaký tlak vyvíjím sama na sebe? Čeho se bojím? Kde ve svém životě cítím napětí a tenzi?

Ve své praxi jsem měla mnoho klientů s migrénou, jednou se ale dostavily ve stejnou dobu hned dvě klientky s podobným problémem. Jejich diagnóza byla stejná, ale osud rozdílný. Nebudu mluvit o tom, jak byly migrény lékařsky specifikované a diagnostikované. Budu mluvit o rozdílném přístupu každé z mých klientek. Obě měly migrénu spojenou s tlakem svého okolí a s tlakem, který vyvíjely samy na sebe. Jejich osudy si byly velice podobné. Jedna měla na sebe obrovské nároky, protože na to byla zvyklá z dětství a ze své původní rodiny. Vdala se do podobné rodiny a manžel a rodina na ni opět vyvíjeli obrovský tlak, který ona akceptovala. Po čase tento tlak začaly vyvíjet i děti, protože ona podle tohoto modelu žila snad od svého narození. Její manžel byl pedant a vše muselo fungovat podle řádu, který nastolil už po svatbě. Začali stavět dům, v práci ji povýšili, spláceli hypotéku, děti měly své kroužky a zájmy. Moje klientka neměla čas si vydechnout a už vůbec udělat si čas pro sebe. Vše muselo být perfektní a dokonalé. Pokud byl tlak od rodiny nebo z práce o trochu mírnější, dobrovolně ho zesílila ona sama, protože jí to přišlo přirozené. Vše se změnilo, až když začala trpět častými migrénami. Zpočátku se léčila pomocí léků, ale způsob života nezměnila a léčba nezabírala. Po čase si má klientka uvědomila, že to sama nezvládne, a začala problém řešit také přes své vnitřní nastavení. Společně jsme dospěly k názoru, že si svoji migrénu způsobila sama tím, jaký tlak na sebe vyvíjela a co dovolila svému okolí. Změnila naprosto svůj život. Odstranila stálé vzorce a pracovala na tom, aby jednala vždy svobodně. Začala se mít ráda, přestala na sebe vyvíjet tlak a dokazovat okolí, že je dokonalá. Vyléčila se – dnes je to šest let a migrény se už neopakují.

Druhá klientka na tom byla stejně, rozdíl byl jen v tom, že chtěla především svému muži a své tchyni dokázat, jaká je dokonalá žena, matka, milenka, pracovnice a snacha. Pochopila, co je špatně nastavené, ale nechtěla s tím nic dělat. Přišla za mnou na doporučení mé kamarádky a psycholožky, která s ní pracovala dříve. Viděla její problém stejně jako já, ale ona její rady neakceptovala. Neposlechla ani mě a na sezení přestala docházet. Raději trpí jako superžena, která vše zvládá i přes velké bolesti. Každá z těchto žen se rozhodla pro jiný osud. Bylo to jejich rozhodnutí a já ho musela akceptovat.

Jak k nám bolesti hlavy promlouvají?

Prostřednictvím bolestí, migrény, úrazů hlavy, infekčními záněty mozku a dalšími zdravotními problémy spojenými s hlavou.

Jak předejít bolestem hlavy?

Srovnejte vyváženost hemisfér. Pokud často pracujete s čísly, tak si občas udělejte přestávku, zazpívejte si nebo nakreslete nějaký obrázek, případně si jděte zatančit. Udělejte jednoduchý cvik na srovnání hemisfér. Zvedněte obě ruce před obličej a natáhněte je, dlaně a prsty spojte k sobě. Oběma rukama budete ve vzduchu kreslit nekonečno: ležatou osmičku, která bude širší než šíře vašich ramen. Důležité je stále sledovat očima prsty, jak ji ve vzduchu kreslí. Snažte se vydržet aspoň tři minuty.

Přemýšlejte o tom, jaké máte na sebe nároky a jaké nároky na vás má vaše okolí. Snažte se eliminovat stres. Odstraňte ve svém životě co nejvíce tlaku. Tam, kde je to možné, si dopřejte svobodu a volnost. Začněte pracovat se svojí úzkostí a strachem. Psychické napětí, které u sebe vnímáte, nahraďte cviky na uvolnění. Meditujte.

Zdravý pohled na život a na sebe sama, bez tlaku, stresu a se svobodnou volbou rozhodování, přináší i čistou hlavu bez bolesti a problémů s mozkem.

Afirmace pro léčbu:

„Vše, co dělám, je dokonalé a v pořádku. Cítím spokojenost se svým životem a s tím, jak funguji. Mám se ráda.“

2/
Co nám odkrývají potíže s migrénou?

Migréna je chronické onemocnění, při němž se opakovaně střídají velké a středně těžké bolesti hlavy, často doprovázené i dalšími symptomy souvisejícími s nervovou soustavou. Bolest hlavy je typicky unilaterální (postihující jen jednu polovinu hlavy), je pulsující povahy a trvá od 2 do 72 hodin. Projevují se různé příznaky a symptomy, jako je nevolnost, fotofobie (zvýšená citlivost na světlo), zvracení, motání hlavy nebo fonofobie (zvýšená citlivost na zvuk). Při fyzické aktivitě se bolest ještě zhoršuje.

Hlavní teorie o vzniku migrény souvisí se zvýšenou vzrušivostí mozkové kůry a abnormální funkcí neuronů zodpovědných za vnímání bolesti, které se nacházejí v trojklaném nervu v mozkovém kmeni.

Jaké jsou duševní příčiny potíží s migrénou?

Pokud jsme znechuceni z toho, že nás okolí manipuluje a snaží se nás zahnat do kouta, může se u nás objevit migréna. Máme-li o sobě nějaké pochybnosti, je tato bolest hlavy ještě intenzivnější. Další možností jsou sexuální tlaky, které přicházejí po delším sexuálním půstu. Migréna může také přijít v době, kdy děláme něco, co nás nebaví a chceme to mít co nejdříve za sebou. Základ bolesti hlavy a migrény hledejte v problémech s rodinou a blízkými. Migréna je tlak na člověka, který nejde svou cestou. Ten, kdo trpí pouze bolestí hlavy, z této cesty občas sejde, lidé trpící migrénou však mají tento problém zakořeněný hluboko v sobě. Tito lidé chtějí mít vše pod kontrolou.

Položte si následující otázky

Manipuluje vámi někdo? Snaží se vám někdo ublížit? Máte se ráda? Umíte se radovat ze života? Děláte věci a činnosti, které vás nebaví? Musíte mít vše pod kontrolou?

Jak k nám potíže s migrénou promlouvají?

Bolestí hlavy.

Jak vyléčit potíže s migrénou?

Svět není jednobarevný, a tak je nutné ho vidět vícebarevnou optikou. Dovolte si nemít věci pod kontrolou a občas nic nedělat. Naučte se také toleranci k druhým a především sami k sobě. Nechtějte mít vše dokonalé. Nemusíte se omezovat a především se můžete svobodně rozhodovat, to je nutné mít na paměti. Mějte méně plánů a více radosti ze života, věřte v lásku.

Na fyzické úrovni je důležitá životospráva, dostatek spánku, omezení alkoholu. Doplňte vitamíny, především B komplex a hořčík, zinek, draslík. Na epicentrum bolesti můžete přikládat stroužky česneku zabalené v gáze. Pomohou také bylinky, jako je máta, majoránka a dobromysl.

Afirmace pro léčbu:

„Nenechám sebou manipulovat a jsem ve svém rozhodování svobodná. Život mne obohacuje.“

3/
Co nám odkrývají potíže s mozkem?

Mozek je hlavní orgán centrální nervové soustavy. Řídí a kontroluje veškeré tělesné funkce, jako je činnost srdce, trávení, pohyb, řeč, ale i samotné myšlení, paměť či vnímání emocí. K hlavním částem mozku patří mozeček, střední mozek, mezimozek a tzv. koncový mozek. Mozek tvoří z buněčného hlediska především nervové a gliové buňky. Místa s nahromaděnými těly neuronů představují tzv. šedou hmotu, místa bohatá na nervová vlákna jsou nazývána bílou hmotou. Zatímco nervové buňky jsou schopné aktivní nervové činnosti spojené se vznikem a přenosem nervových impulsů, nepostradatelné jsou i gliové buňky, které vyživují, chrání a podporují nervovou tkáň.

Jaké jsou duševní příčiny potíží s mozkem?

Mozek představuje počítač těla, řídí naše tělo. Poruchy mozku jsou tedy spojeny s tím, že se člověk přepíná a neumí odpočívat. Poruchami vědomí se tělo snaží přimět člověka zamyslet se nad svým životem, naučit ho odpočívat. Vypnutí mozku (stav bezvědomí) je velice drastické, ale přichází až po určitých výzvách a upozorněních. Také nás upozorňuje na vnímání prostřednictvím intuice a konání srdcem. Úrazy hlavy nás upozorňují na změny životních priorit a citlivější přístup k našemu životu. Potřebujeme dostat ránu do hlavy, abychom se vzpamatovali. Poškození mozku je také spojeno s přemírou práce a žádnou radostí. Stále se něčím zabýváme, náš mozek se může přetížit, a pak dochází k různým infekčním zánětům mozkových blan nebo jiným neurologickým postižením mozku.

Položte si následující otázky

Jsem neustále ve stresu? Umím odpočívat? Mám nějaké prožitky radosti? Co mě trápí, čeho se bojím? Umím najít rovnováhu mezi prací a odpočinkem? Mám se ráda?

V minulosti jsem měla klientku, která měla po celý život spoustu energie. Chodila do práce, odpoledne doma uklízela a každý večer chodila cvičit. Byla to aktivní a energická žena. Ale často se stresovala, nejen kvůli práci, ale i rodině. Neuměla (možná ani nechtěla) odpočívat, aby svému muži ukázala, jak je dokonalá žena. Její manžel často koketoval se ženami, které se objevily v jeho blízkosti. Možná měl i pár paralelních vztahů. Tím více však moje klientka usilovala o to, aby mu ukázala, jak je úžasná. A pak se to stalo! Dostala mozkovou mrtvici, ve čtyřiceti letech. Postupně ochrnula a její stav se zhoršoval, ležela a nemohla vstát. Mozek ji prostě vyřadil z denního programu. Na druhou stranu měla plnou péči svého manžela. Musel se o ni starat a neměl čas někde nahánět jiné ženy. Najednou patřil jen mé klientce. Bylo nutné dojít tak daleko, aby si tělo samo vyžádalo odpočinek? A za jakou cenu si moje klientka musela svého muže k sobě připoutat? Po čase jí došlo, že to bylo vše zbytečné a že měla možnost najít i jiné řešení. Vždy máme přece všichni právo volby.

Jak k nám potíže s mozkem promlouvají?

Úrazy mozku, otoky mozku, ztrátou vědomí, infekčním onemocněním mozku, neurologickými nebo cévními onemocněními mozku, neurodegenerativním onemocněním mozku atd.

Jak vyléčit potíže s mozkem?

Snažte se najít čas na odpočinek. Stejné množství energie, kolik vydáte v práci, je nutné znovu získat prostřednictvím prožitků radosti. Zbavte se tlaku, který vyvíjíte sami na sebe. Nesnažte se být dokonalí a mít vše pod kontrolou. Nesrovnávejte se s ostatními. Udělejte si občas víkend jen sami pro sebe. Sebeláska je lékem na všechny problémy.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Jak k nám tělo promlouvá.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.