Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Děkuji PhDr. Karlu Vlčkovi za vzájemnou spolupráci.

PaedDr. Ivan Pokorný, CSc.

Pohybové hry pro školáky
129 cvičení pro rozvoj základních pohybových dovedností

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
obchod@grada.cz, www.grada.cz
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
jako svou 7124. publikaci

Schémata Ivan Pokorný
Odpovědná redaktorka Ivana Kočí
Jazyková úprava Michaela Tománková
Grafická úprava a sazba Jakub Náprstek

Počet stran 152
První vydání, Praha 2019
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2019

Cover Photos © Depositphotos / photographee.eu, Aptyp_koK, enterlinedesign, ronstik, lightsource, tuja66, corneliap

Photos © Depositphotos / AllaSerebrina, yobro10, photographee.eu, Wavebreakmedia, alebloshka, noonie, Aptyp_koK

ISBN 978-80-271-2657-6 (ePub)
ISBN 978-80-271-2656-9 (pdf)
ISBN 978-80-271-2064-2 (print)

Úvod

Publikace je určena učitelům tělesné výchovy na 1. stupni základních škol, pedagogickým pracovníkům na letních dětských táborech, cvičitelům, trenérům a všem, kteří pořádají organizované či neorganizované aktivity s pohybovým programem pro děti.

První část je zaměřena na rozvoj základních pohybových dovedností prostřednictvím pohybových her. Další části se zaměřují na nácvik herních dovedností v metodické posloupnosti ve sportovních hrách: fotbale, volejbale, házené, basketbalu, badmintonu, softbalu a florbalu.

Záměrem publikace je usnadnit a zlepšit sportovní činnost s dětmi.

Přeji vám příjemné chvíle s dětmi při pohybových aktivitách v tělocvičně, na hřišti či v přírodě.

Autor

Jak pracovat se zásobníkem her

Následující nabídka pohybových a sportovních her je vhodná pro nácvik základních pohybových a herních dovedností, dále jako inspirace pro různé soutěže a „malé hry“ s uvedenými pravidly. Jednotlivé obrázky a grafická zobrazení se slovním doprovodem napomáhají ukázat či přiblížit učitelů a cvičitelům základní pohybové provedení, organizaci herní činnosti, herní místo, potřebné pomůcky vhodné pro danou věkovou kategorii a zařazení do hodiny tělesné výchovy nebo do jiných pohybových aktivit, včetně rekreačních.

Podle prostorových podmínek je možné upravit velikost hrací plochy, zjednodušit herní pravidla, pozměnit bodování, použít měkčí míče apod.

Základní struktura cvičební jednotky

» Úvodní část

V úvodu sportovní jednotky, hodiny tělesné výchovy nebo i kratší sportovní činnosti s dětmi bychom jim měli sdělit, jaký bude program cvičení – „Jak si budeme dnes hrát“. Je vhodné je motivovat pozitivním způsobem, aby měly z očekávané pohybové činnosti radost.

» Rušná a průpravná část

Do této části cvičební jednotky zařazujeme jednoduché honičky uvedené v kapitole Pohybové hry. U šesti až osmiletých dětí provádíme rozcvičení spíše dynamického charakteru: pohyby paží, poskoky, výskoky, předklony, úklony apod. Pro starší žáky (9–12 let) je vhodné zařadit i protahovací cviky zaměřené na následnou pohybovou náplň v hlavní části cvičební jednotky.

» Hlavní část

Opakujeme již nacvičené herní dovednosti. Přidáváme nácvik nových dovedností, které žáci provádějí do jejich základního pochopení a osvojení. Tyto dovednosti je dobré zařazovat do jednoduchých soutěží ve skupinkách s malým počtem hráčů (4–6) a později je využít i v průpravných hrách.

» Závěrečná část

Pokud byla hlavní část méně náročná a časově kratší, je možné do závěrečné části vložit některé jednoduché pohybové činnosti, např. podávání míčů v kruhu, přihrávky v badmintonu apod. Po tělesném zatížení v hlavní části a některých nenáročných pohybových činnostech v závěru následuje zklidnění organismu žáků.

Nakonec bychom neměli zapomenout stručně zhodnotit absolvovanou pohybovou aktivitu a pochválit děti za to, co v hodině zvládly. Upozorňujeme také na případné chyby a hodnotíme zájem dětí o cvičení.

Metodika nácviku pohybových dovedností

Nácvik pohybových dovedností probíhá v hodinách tělesné výchovy, v tělovýchovných a sportovních oddílech, na letních dětských táborech, tělovýchovných kroužcích apod. Při sportovní přípravě se také řídí určitým postupem v etapách – metodách.

» Metoda slovní

Děti seznámíme s pohybovým úkolem a vysvětlíme jim jeho provedení a význam získání nové dovednosti.

» Metoda praktické ukázky

Předvedení konkrétní pohybové činnosti pedagogem, cvičitelem, trenérem apod. v reálném pohybovém celku včetně odpovídající rychlosti a správného rytmu. Pokud je to možné, ukážeme ve zpomalených pohybech či pohybech v oddělených fázích. Vhodné je i provedení žákem, který má již pohybovou dovednost naučenou.

» Metoda nácviku a opravování chyb

1. Hromadný nácvik

Předvést nacvičovanou pohybovou dovednost a zdůraznit její správné provedení. Po prvních pokusech sdělit žákům jejich základní chyby, vysvětlit je a předvést a vzápětí ukázat správný pohyb.

2. Ve skupinách

Menší počet žáků ve skupině je pro pedagoga výhodnější kvůli lepšímu kontaktu s nimi a možností individuálního upozornění na chyby a provedení nápravy. V jiné skupině mají žáci jiný úkol, např. přihrávky s míčem do kruhu, driblink aj. Složitější pohybový celek je lepší rozdělit do jednotlivých částí, nacvičovat je samostatně až do jejich zvládnutí a potom je opět spojit do celku.

» Metoda opakování a zdokonalování

Při opakování nacvičené pohybové dovednosti ve standardních podmínkách je žádoucí dále upozorňovat a opravovat případné pohybové chyby. Zdokonalování pohybové dovednosti provádíme při změněných podmínkách, např. driblink nebo přihrávky při chůzi či běhu apod.

» Organizace soutěže

1.Název pohybové nebo sportovní hry.

2.Rozdělení do družstev.

3.Vymezení hrací plochy.

4.Vysvětlení pravidel hry, případně ukázka.

5.Zahájení a ukončení hry.

6.Vyhlášení výsledků.

Pohybové hry

Honičky

Hry během

Hry skokem

Hry podáváním

Házení a chytání

Zasahování míčem

Úpolové hry

1HONIČKY SPONTÁNNÍ

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: švihadla

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: před hodinou tělesné výchovy, přestávka, tělovýchovná procházka

SPONTÁNNÍ HONIČKA BEZ ŘÍDÍCÍCH POKYNŮ UČITELE

Učitel vymezí území, ve kterém se mohou děti pohybovat, a stanoví základní bezpečnostní omezení. Děti se honí mezi sebou bez organizačních pokynů.

MOTÝLI, ČÁPI, ŽÁBY, JEŽCI

Děti spontánně běhají po celé hrací ploše. Na pokyn provedou jeden z následujících úkolů a na další pokyn se opět rozeběhnou:

Na pokyn motýli se zastaví, upaží a pohyby paží napodobují motýla.

Na pokyn čápi se zastaví, postaví se na jednu nohu a pažemi představují klapání zobáku.

Na pokyn žáby provedou děti dřep s koleny u sebe.

Na pokyn ježek provedou děti „klubíčko“.

Běh se zastavením a změnou poloh několikrát opakujeme a polohy střídáme.

KONÍCI

Děti vytvoří dvojice. První představuje koníka a má kolem pasu švihadlo. Druhé je kočí, drží konce švihadla a tím koníka řídí. Děti spontánně běhají po hřišti, na pokyn učitele si role vymění.

SNĚHULÁCI

Děti se spontánně pohybují po celé hrací ploše a napodobují lyžaře běžce, lyžaře skokana, bruslaře nebo hokejistu, případně napodobují koulování. Na pokyn učitele děti činnost přeruší a „postaví sněhuláka“. Toho tvoří vždy právě tři děti držící se za ramena. Po zvolání učitele „sluníčko hřeje a sníh taje“i se děti opět rozeběhnou.

2HONIČKY DOTYKEM

Místo: tělocvična, hřiště

Pomůcky: malý míč, velký míč, pešek apod.

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí velikost území, ve kterém mohou děti honičky hrát.

Honičky s dotykem se hrají tak, že se baba předává dotykem ruky, nebo lépe míčem či peškem, aby děti viděly, kdo ji má. Při dotyku honěného nesmí míč nebo pešek vypadnout babě z ruky, jinak předávka neplatí.

Nejmladším dětem můžeme připravit babu v podobě obrázku se suchým zipem.

Zařadíme-li více bab, zlepšujeme tím u dětí prostorové vidění.

3HONIČKY S HRADOU

Místo: tělocvična, hřiště, louka, les

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí území, ve kterém mohou děti honičky hrát.

Hrada = hrad, představuje záchranu honěného před honičem. Záchranu – určitý úkon – stanovíme podle prostředí, kde se honička hraje.

Sedaná – vzpor dřepmo.

Čapí – stoj na jedné noze.

Mohamedánská – sed na paty, předklon.

Akrobatická – kolébka.

Dřevěná – dotyk dřeva.

Železná – dotyk železa.

Botanická – zvolání názvu květiny (nesmí se opakovat).

Zoologická – zvolání názvu zvířete (nesmí se opakovat).

Poznámka

Učitel hradu omezuje časově, chrání žáka například jen 5 sekund. Honič nesmí čekat na uplynutí této doby a musí honit jiné děti. Honěný musí neustále měnit místo záchrany.

4VESELÁ JEDNORUKÁ HONIČKA

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát.

Honič předává babu dotykem ruky. Žák, který dostal babu, se musí jednou rukou dotýkat místa na těle, kam babu dostal. Snahou honiče je předat babu na takové místo na těle, aby jeho držení omezovalo plynulý běh a způsobovalo tak u dětí veselí.

5HONIČKY S VYSVOBOZENÍM

Místo: tělocvična, hřiště

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát.

Určený žák má babu a honí ostatní. Honění žáci se mohou zachránit před babou tak, že provedou široký stoj rozkročný. V tomto postavení musejí zůstat tak dlouho, dokud je některý z dalších honěných spolužáků nepodleze.

6NA MRAZÍKA

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: modrý a žlutý míč, zvonek nebo rolničky

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát.

NA MRAZÍKA

Učitel vybere dva žáky. Jeden má modrý míč a představuje mrazíka, druhý má žlutý míč a představuje slunce. Žák-mrazík honí ostatní děti; koho se dotkne modrým míčem, ten musí zůstat v poloze, ve které dostal babu a stává se z něho zmrzlík. Žák-slunce běhá po hřišti a dotykem žlutým míčem rozehřívá zmrzlíky a tím je vysvobozuje. Po určité době mrazíka a sluníčko vystřídáme.

NA RAMPOUCHY

Děti se volně pohybují po hřišti a představují poletující sněhové vločky. Běhají všemi směry, poskakují, otáčejí se nebo leží na zemi a relaxují. Jedno dítě představuje noční mrazík a náhle vběhne na hřiště a cinkáním zvonku nebo rolničkami zmrazí děti na rampouchy. Všechny děti musejí zůstat v poloze, ve které při zazvonění byly, a setrvávají v ní tak dlouho, dokud mrzne – tzn. dokud mrazík zvoní rolničkami. Když zvonění přestane, děti se znovu pohybují.

7HONIČKA DO KRUHU – MEDÚZA

Místo: tělocvična, hřiště

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát.

Učitel určí čtyři žáky (podle celkového počtu dětí mohou být i jen tři), kteří se drží za ruce a honí přitom ostatní. Snaží se chytit dalšího žáka tak, že ho uzavřou do kruhu. Chycený žák vystřídá jednoho ze čtveřice. Honiči se při honění musejí stále držet za ruce.

8ČERTOVSKÉ HONIČKY

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: čertovský ohon – např. šátek, stuha, švihadlo

Věk: 6 až 12 let

Zařazení: úvodní část hodiny, přestávka, tělovýchovná procházka

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát.

NA ČERTÍKY

Skupina dětí představuje čertíky s ocásky – mají vzadu v pase za gumou kalhot zastrčený šátek apod. Dvě až tři děti jsou honiči, kteří se snaží chytit co nejvíce čertíků a sebrat jim ocásky. Odebrané ocásky položí každý honič na své určené místo na kraj hrací plochy a kolem nich se posadí chycené děti. Honič, který chytil nejvíce čertíků, vyhrává.

ČERTOVSKÁ HONIČKA

Čert-honič má oháňku – vzadu v pase za gumou kalhot zastrčený šátek apod. Na povel učitele honí čert ostatní děti, koho se dotkne, ten „zkamení“ a přestává hrát. Honění nejenže utíkají před čertem, ale zároveň se mu snaží vzít oháňku, když je k nim otočen zády. Kdo čertovi oháňku sebere, vysvobodí kamenné sochy a sám se stává čertem.

9HONĚNÁ VE TŘECH

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: žádné

Věk: 9 až 12 let

Zařazení: úvodní nebo hlavní část hodiny

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát. Rozdělí děti do trojic, které pak hrají honičku pouze mezi sebou.

VARIANTY

1.Jeden z trojice je baba, která honí ostatní dva určeným způsobem (viz předchozí honičky). Děti si „babu“ dotykem předávají a k úniku před babou využívají i ostatní trojice.

2.První z trojice honí druhého, druhý třetího a třetí prvního. Hráči si počítají, kolikrát babu dali v určené době.

Poznámka

Žáky předem upozorníme na možné střety a že při hře musejí neustále sledovat pohyb ostatních kolem sebe. Hra rozvíjí prostorovou orientaci a periferní vidění, proto je zařazována do tréninku basketbalistů, hokejistů apod.

10STĚHOVANÁ ŘAD

Místo: tělocvična, hřiště

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 12 let

Zařazení: úvodní část hodiny

Děti stojí ve dvou řadách proti sobě za vyznačenou hranicí hřiště. Na pokyn učitele si žáci proti sobě vymění místa. Změny místa se provádějí následujícími způsoby:

1.během,

2.startem ze sedu (z lehu),

3.poskoky snožmo, poskoky po jedné noze,

4.dalšími obměnami.

Učitel sleduje, která řada dosáhla změny rychleji a sčítá body.

11RYBÁŘI, RYBIČKY JEDOU

Místo: tělocvična, hřiště, louka, les

Pomůcky: v tělocvičně žíněnky, lana; v přírodě šišky, klacky

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny

Učitel vymezí území, ve kterém děti budou honičku hrát a určí rybáře. Rybář má ve vymezeném území chytat dotykem ruky ostatní děti – rybičky, které území přebíhají. Dotykem ruky se stává z rybičky rybářův pomocník a pomáhá mu chytat ostatní přebíhající děti. Kdo z dětí-rybiček zbyde, stává se novým rybářem.

12NA ZEDNÍKA

Místo: tělocvična, hřiště s vyznačenými pomezními čarami

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: úvodní část hodiny, tělovýchovná procházka

Hraje se na hřišti s ohraničeným prostorem. Učitel určí žáka-zedníka, který se pohybuje ve vymezeném prostoru. Ostatní děti stojí za čarou ohraničující hřiště. Na pokyn učitele děti přebíhají z jedné strany na druhou a zedník je při přeběhu dotykem ruky chytá a staví je uprostřed hřiště vedle sebe jako cihly do zdi. Tím zužuje ostatním dětem prostor pro přeběhnutí. Je zakázáno probíhat zdí. Dítě, které zbyde, se stává novým zedníkem.

13ŠKATULATA

Místo: tělocvična, hřiště, les

Pomůcky: obruče, švihadla, v přírodě stromy, křída

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: závěrečná část hodiny, tělovýchovná procházka

Děti mají ohraničená místa, např. na zemi křídou, obručí nebo švihadlem vyznačený kruh nebo v přírodě označený strom. Určené dítě, které své území nemá, říká některou z mnoha říkanek končící „…škatulata, batulata, hýbejte se z místa na místo, teď!“ V tu chvíli musí všechny děti opustit své místo a hledat si nové volné. V téže chvíli se i předříkávač zapojí do hry a vybírá si své místo. Tak na některé dítě místo nezbyde a stává se novým vyvolávačem.

14ČERVENÍ A BÍLÍ

Místo: tělocvična, hřiště

Pomůcky: značka s jednou stranou červenou a druhou bílou

Věk: 6 až 12 let

Zařazení: úvodní nebo závěrečná část hodiny

Učitel vymezí území se dvěma hranicemi, na kterém budou děti hrát. Děti jsou rozděleny na dvě skupiny a stojí, sedí, klečí nebo leží ve dvou řadách čelem k učiteli ve vzdálenosti, kterou určí učitel podle jejich vyspělosti. Jedni jsou označeni jako červení a druzí jako bílí. Učitel do vzduchu vyhodí dvoubarevnou značku (např. kartu). Barva, která dopadne na zem je signálem pro příslušné družstvo k pronásledování protihráčů. Kdo je chycen před určenou hranicí, vypadává ze hry. Učitel mění výchozí postavení dětí i vzdálenosti řad.

Poznámka

Barevný signál k zahájení hry může učitel určit i jiným způsobem, např. povelem, vyprávěním pohádky o Červené Karkulce apod.

15NA MOLEKULY

Místo: tělocvična, hřiště, louka

Pomůcky: žádné

Věk: 8 až 12 let

Zařazení: úvodní část hodiny, tělovýchovná procházka

Učitel vysvětlí dětem, že hmota je složená z molekul. Každou molekulu tvoří různý počet atomů, které se neustále pohybují – kmitají. Děti představují atomy a volně pobíhají-kmitají po tělovičně. Učitel vyvolá číslo a děti musejí utvořit molekulu o tomto počtu atomů, tzn. chytit se za ruce nebo kolem ramen. Děti, které zbyly a molekulu o uvedeném počtu atomů neutvořily, musejí provést tělocvičný úkon, např. určitý počet výskoků ze dřepu, skákat přes švihadlo, oběhnout tělocvičnu apod.

Poznámka

Učitelům doporučujeme vyvolávat molekuly o nízkých atomových číslech.

16NA AUTÍČKA

Místo: hřiště s vyznačenými pomezními i koncovými čarami, tělocvična

Pomůcky: žádné

Věk: 6 až 8 let

Zařazení: závěrečná část hodiny

Učitel dětem vysvětlí, jak se chovají chodci, cyklisté a automobily na křižovatce. Upozorní, že auta jezdí vpravo a podle pokynů dopravního policisty.

Děti jsou rozděleny do čtyř stejných skupin a každá se přesune do jednoho rohu hřiště (tělocvičny). Učitel se postaví do středu hřiště a předvádí dopravního policistu – upažením dává pokyn skupinám (autíčkům) k výměně místa určeným směrem. Výměna probíhá během. Děti se při hře zároveň seznamují s dopravní výchovou.