Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Peking

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Doporučené trasy

Císařský Peking

Wang-fu-ťing a Diplomatická čtvrť

Dva významné chrámy a park Chrámu země

Oblast jezer

Chrám nebes

Náměstí Nebeského klidu a San-li-tchun v noci

Ta-ča-lan a Liou-li-čchang

Letní palác

Peking a děti

Starý a nový Peking

Olympijský park

Moderní umění

Voňavé hory

Hrobky dynastie Ming a Velká čínská zeď v Mu-tchien-jü

Čchuan-ti-sia

Čcheng-te

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Noční život

Tipy A–Z

Užitečné fráze

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Gurmány všeho druhu

V Pekingu narazíte jak na výtečnou domácí, tak zahraniční kuchyni. Kvalitní menu si dopřejte v Temple Restaurant Beijing, poznejte chutě císařů (trasa 4) nebo vyrazte na klasické pekingské rychlovky (trasa 6).

Obdivovatele moderního umění

Nechte se pohltit moderním uměním v umělecké čtvrti 798 (trasa 12), zamiřte do některé z maličkých galerií u Zakázaného města (trasa 6) nebo do muzea na Poly Plaza (trasa 10).

Sluncem zalité dny

Vysloveně slunečné dny jsou v Pekingu vzácností, takže neváhejte a vydejte se do svahů Voňavých hor (trasa 13) nebo na procházku kolem jezer, ležících v samém centru města (trasa 4).

Milovníky outdooru

Vydejte se dále od bran Pekingu na průzkum Velké čínské zdi (trasa 14) nebo se projděte v kopcích, ležících o něco blíže (trasa 13). Historické i přírodní krásy v jednom na vás čekají v podhorské vesničce z éry dynastie Ming (trasa 15).

Duchovní očistu

Při návštěvě paláce Věčného klidu a harmonie (trasa 3) nejlépe pochopíte, v čem se skrývá krása i síla tradičního čínského náboženství, buddhismu. Peking vám však nabídne i starobylou mešitu (trasa 7) a nádhernou katolickou katedrálu (trasa 2).

Exkurzi do světa mocných

Vydejte se z náměstí Nebeského klidu do areálu Zakázaného města (trasa 1). Nezapomeňte na Chrám nebes (trasa 5) ani na místo posledního odpočinku Synů nebes, hrobky dynastie Ming (trasa 14).

Blázny do nakupování

Za módním zbožím vyrazte na Hedvábný trh (trasa 10). Naopak do tradičních obchůdků se zbožím, které seženete jen v Pekingu, se vydejte do čtvrtí Ta-ča-lan a Liou-li-čchang (trasa 7).

Srovnávání dvou světů

Projděte se bývalou Diplomatickou čtvrtí (trasa 2) a ponořte se do labyrintu prastarých chu-tchungů (trasa 10). A nyní porovnejte starý Peking s tím novým v CBD (trasa 10) a nadčasovém Olympijském parku (trasa 11).

Úvod

Vítejte v Pekingu. Seznamte se s jeho místopisem, zvyky a kulturou, nahlédněte do tajů zdejší kuchyně a historie. Nechte si poradit, kam zajít za zábavou a nákupy.

Objevte Peking

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Brána Správného světa

Objevte Peking

Peking, to nejsou jen grandiózní a na první pohled velkolepé historické stavby. Opravdové bohatství města je ukryto ve spleti tajemných chu-tchungů, dvorků a nároží, jejichž krásu náležitě oceníte jen při osobní návštěvě.

Peking pokrývá území o celkové rozloze 16 808 km2. Na jih od něj se rozprostírají úrodné pláně Severočínské nížiny, na východě jej omývají vody Pochajského zálivu. Na severu, severozápadě a severovýchodě jej lemují rozlehlá pásma pohoří. Panovníci dynastií Liao, Ťin, Jüan, Ming a Čching si Peking zvolili jako své sídelní město ze dvou důvodů: za prvé dokonale splňoval jejich představy o principech feng-šuej – kombinace hor na severu a vody či plání na jihu je totiž vždy považována za příznivou, a za druhé měl ideální strategickou polohu – okolní pohoří jej chránila před nájezdy divokých kmenů ze severu.

Charakter města

V samém srdci Pekingu stojí Zakázané město, bývalý císařský palácový komplex, dnes gigantické muzeum pod širým nebem. Na jih od něj najdete náměstí Nebeského klidu, jedno z největších náměstí na světě, kterému vládnou monumentální stavby a pomníky. K náměstí z jihu přiléhá oblast plná historických chu-tchungů, která se však pod náporem hektické modernizace pomalu ale jistě ztrácí před očima.

Východně od Zakázaného města leží nejprestižnější pekingská obchodní třída Wang-fu-ťing. Ještě dále na východ se nachází obvod Čchao-jang, ve kterém se to hemží mrakodrapy a sídly zahraničních společností. Ze severu a ze západu obklopují Zakázané město nádherná jezera, v jejichž okolí najdete další staré chu-tchungy a ulice plné barů a kaváren.

Město vznikalo podle určitého urbanistického plánu, který ovlivňuje podobu a život rychle se rozvíjející metropole dodnes (ne vždy pozitivním způsobem). V 50. letech 20. století byly strženy městské hradby, pocházející z období dynastií Ming a Čching, a na jejich místě dnes stojí hlavní pekingská okružní komunikace Erhuan Lu. Nicméně další modernizační pokusy z let tuhého komunismu, zejména výstavba Sovětským svazem inspirovaných městských okruhů, mrakodrapů a nadjezdů, nikterak zásadně nezasáhly do původní dispozice města.

Městská aglomerace

Jelikož většina pekingských silnic pochází z dob dávno před vynálezem automobilu, nemohou ani teoreticky zvládat dnešní dopravní boom. Zvlášť vezmeme-li v potaz, že tu přibude každý den na tisíc vozidel! Situaci navíc zhoršuje fakt, že budovy ve staré zástavbě mají maximálně dvě patra; za starých časů totiž nic nesmělo být vyšší než stavby v Zakázaném městě. Hustota osídlení v historickém centru, uvnitř druhého městského okruhu, je tak velice nízká. Peking se proto začal rozšiřovat směrem ven od centra a rozrostl se v neuvěřitelně rozlehlou aglomeraci, jejímž poznávacím znamením je nekonečná džungle naprosto totožně vypadajících sídlišť.

Tradiční Peking

Již od dob mongolské dynastie Jüan žila většina obyvatel Pekingu v tradičních jednopatrových domcích s centrálními dvorky, obehnanými vysokými zdmi. Tisíce a tisíce domků byly utopeny ve spleti uliček zvaných chu-tchung (hutong); některé z těchto tradičních pekingských oblastí jsou i několik staletí staré a dnes patří mezi nejvyhledávnější turistické atrakce.

Pokud chcete chu-tchungy zažít na vlastní kůži, zamiřte do oblasti v okolí Zvonové a Bubnové věže či k jezerům na sever od Zakázaného města. Procházka či projížďka na kole po zdejším tajuplném bludišti patří k nezapomenutelným zážitkům. Určitě narazíte na nějakou dílničku, ve které svítí jediná žárovka, potkáte stařečka, nesoucího v kleci svého opeřeného miláčka nebo se zastavíte u pouličního prodavače, nabízejícího voňavé knedlíčky. Ale pospěšte si, zdejší kouzelný svět totiž nenávratně mizí pod pásy buldozerů.

Pohyb po městě

Cestování po městě je relativně snadné a pohodlné, s výjimkou ranních a podvečerních dopravních špiček. Ty mohou občas trvat i několik hodin a bohužel postihují i pekingské metro a zdejší taxislužby, které jsou jinak často nejlepším způsobem přepravy po městě.

Ačkoliv jsou pekingské ulice narýsovány v takřka dokonalých pravých úhlech, orientace v nich pořád není úplně nejjednodušší. Jména ulic se často mění v jejich polovině, někdy dělá rozdíl mezi názvy dvou ulic jediná slabika. A velmi často jsou na mapě označeny zcela jinak, než jak se o nich běžně mluví.

Na severu, na jihu, uvnitř, venku

Sever a jih, vnitřek a vnějšek – tato čtyři základní slova stačila dávným urbanistům, aby dokonale zpracovali koncept celého města. Zakázané město muselo čelem směřovat na jih a celé muselo být rozložené podél severojižní osy. Pokud se naučíte rozlišovat v čínštině světové strany: sever – pej (bei), jih – nan (nan), východ – tung (dong) a západ – si (xi), značně vám to usnadní orientaci v tradičním pekingském systému zrcadlově symetrických ulic. Další tradiční koncept zněl nej (nei) a wai (wai), tedy „uvnitř“ a „venku“, a celý se odvíjel od polohy císařského trůnu, který byl považován za střed všeho. Dnes se pod pojmy nei a wai rozumí „uvnitř“ či „vně“ druhého městského okruhu, třídy Erhuan Lu. Takže například Chaoyangmen Neidajie označuje hlavní ulici (dajie), která leží „uvnitř“ (nei) městského okruhu Erhuan Lu a začíná u mostu Chaoyangmen. Naopak Chaoyangmen Beixiaojie je menší ulice (xiaojie), která leží na sever (bei) od Chaoyangmen Neidajie.

Ulice sice mají tradiční popisná čísla, to vám však orientaci v nich nikterak neusnadní. Taxikáři většinou zpaměti znají jména všech velkých ulic i většinu míst, kde se nachází nadchody, hotely, nákupní centra a nejznámější památky.

Na nečekané problémy narazíte i při procházkách. Některé chodníky zčistajasna končí, jiné se náhle mění v parkoviště. Stromy často rostou přímo uprostřed cesty. Na nadchod narazíte jen sporadicky. Spousty řidičů naprosto neuznávají pravidlo, že chodec by měl mít přednost, a prosviští s troubením přes přechod. Procházet se po Pekingu se prostě musíte naučit – pro začátek bude nejlepší, když se budete držet uprostřed valícího se davu místních chodců.

Dědictví olympiády

Pravděpodobně to nejlepší, co Pekingu přinesly Letní olympijské hry v roce 2008, je vylepšení systému městské hromadné dopravy. Těsně před zahájením olympiády byly otevřeny tři nové linky metra, v současnosti mají obyvatelé k dispozici 18 linek. Pekingské metro je druhé nejdelší na světě, delší je již jen metro v Šanghaji. V počtu přepravených pasažérů za rok je dokonce na prvním místě a plánuje se jeho další rozšiřování. Pekingské mezinárodní letiště odbavilo v roce 2014 přes 86 milionů cestujících. Z Pekingu do Tchien-ťinu jezdí jedny z nejrychlejších konvenčních vlakových souprav na světě, které dosahují neuvěřitelné rychlosti až 350 km/h!

Obyvatelé Pekingu

V Pekingu žije přibližně 22 milionů lidí, což z něj dělá druhé největší čínské město po Šanghaji. Okolo 96 % populace tvoří etničtí Chanové. Ve městě žije asi 7 milionů sezonních pracovníků z celé země a více než 100 000 cizinců.

Obyvatelé Pekingu jsou pro Číňany z ostatních částí země jakousi privilegovanou skupinou. Tento zvláštní status má kořeny v dávné historii; jelikož byl Peking po staletí sídlem císařských dynastií, řada obyvatel města najde ve svých rodokmenech větší či menší spojení s panovnickými rody nebo tradiční elitou tzv. Osmi korouhví z období dynastie Čching. Navíc historicky zakořeněný pocit váženosti a důležitosti města v některých ohledech poněkud přibrzdil jeho otevírání se novému, modernímu světu. Porovnáme-li Peking s dynamicky rozvíjejícími se městy jako Šanghaj nebo Kanton, opravdu se může zdát, že Peking jako by ustrnul v čase. Obyvatelé Šanghaje se dokonce vyžívají v tom, že nazývají své krajany z Pekingu „vesničany“. Typický obyvatel Pekingu je spíše odměřený a nic nepředstírá.

Mladší generace nepřikládá těmto názorům význam. Je přesvědčena, že žije v moderním kosmopolitním městě a naplno využívá jeho předností. Mladí Číňané komunikují se svými přáteli zásadně přes Weibo (čínská obdoba Twitteru), Weixin (nahrazující SMS komunikaci) či podobné on-line platformy – sociální sítě domácí provenience, jelikož zahraniční konkurence je v Číně blokována. Snaží se hovořit několika světovými jazyky, na kávu chodí do Starbucks, oblékají se podle poslední módy a poslouchají hudbu, kterou poslouchat chtějí. Což je pochopitelně obrovský rozdíl oproti generaci jejich rodičů, kteří byli zvyklí na to, že o jejich práci, kvalitě bydlení a často i nábytku rozhodoval všemocný stát.

Není to tak dávno, co jste v ulicích Pekingu nerozeznali boháče od chudáka. Všichni se měli „stejně“ a jakákoli okázalost byla nepřípustná. Tento princip je dodnes patrný při pohledu na fasády domů na starších předměstích, které jsou stále zbytečně ošuntělé, přestože by mohly vypadat lépe. Pokud však dostanete šanci nahlédnout dovnitř, otevře se před vámi jiný svět. Obyvatelé města jsou si stále více vědomi síly Pekingu, a to i v celosvětovém měřítku, a začínají se pomalu měnit. Ve městě se za poslední roky utratily neuvěřitelné peníze za výstavbu supermoderních budov, z nichž některé jsou opravdovými architektonickými skvosty. Ještě více peněz bylo vynaloženo na zlepšení infrastruktury před letními olympijskými hrami. Firmy i sami obyvatelé se snaží krášlit své okolí, jen aby nevypadali v očích ostatních jako chudí příbuzní. Peking se dnes cítí jako světová metropole a tomu odpovídají i ceny zdejších pozemků a nemovitostí, které jsou jedny z nejvyšších na světě.

Rytmus města

Peking se probouzí brzy ráno a kolem sedmé je již na nohou. Pokud vyrazíte do ulic v půl šesté ráno, objevíte věci, na něž byste jinak neměli šanci narazit. Návštěva parku po ránu nebo procházka kolem jezera za soumraku vám představí život v Pekingu tak, jak asi kdysi vypadal. Ještě před dvaceti lety bylo ve městě mrtvo již v osm večer, dnešní uspěchaná doba však posouvá „večerku“ do pozdních nočních hodin.

Pokud máte cokoli důležitého k vyřízení, raději si to zařiďte hned ráno. Některé úřady totiž fungují hlavně dopoledne, po třetí hodině již nevyřídíte takřka nic. Přispívá k tomu i stále přežívající úřednický šiml, založený na neuvěřitelně komplikovaných procedurách, plných zbytečného papírování. Vždy s sebou noste nějaký identifikační průkaz a důležité oficiální dokumenty.

Dnešní situace se však vůbec nedá srovnat s tím, co se v Pekingu dělo v 70. a 80. letech 20. století. V obchodech sice bylo nějaké zboží, ale koupit jste si ho nemohli. Personál v restauraci vás obsloužil jen tehdy, pokud na vás měl náladu. A k tomu, aby vám zavedli do bytu pevnou telefonní linku, jste potřebovali protekci na příslušném úřadě. S nástupem soukromých firem se vše prudce zlepšilo a veřejný sektor se musel chtě nechtě kvalitativně přizpůsobit.

Silvestrovský ohňostroj nad městem

Velká čínská zeď

Při návštěvě Pekingu si nenechte ujít…

Projížďku po chu-tchungu na dvou kolech. Bezkonkurenčně nejlepší způsob, jak dokonale nasát atmosféru starého Pekingu. Bicykl si můžete půjčit například v okolí Bubnové věže nebo na spoustě dalších míst u jezera Chou-chaj za přibližně 10 jüanů na hodinu, plus zálohu. Chcete-li se svézt na opravdu kvalitním čínském kole, u společnosti Natooke (19 Wudaoying Hutong; tel.: 8402 6925; denně 10.30–19.00) si můžete pronajmout špičkové bicykly Flying Pigeon klidně na celý den.

Vzkvétající uměleckou scénu. Po prohlídce legendární umělecké čtvrti Factory 798 si zajděte k bráně Čchung-wen-men a ve zdejší strážní věži si prohlédněte díla soudobých čínských umělců. Nevynechejte ani expozice v muzeu Poly nebo navštivte některou z mnoha malých galerií, ukrytých v bludišti chu-tchungů.

Ranní procházku v parku. V Číně je celoročně zvykem vstát velmi brzy ráno a jít si do parku zacvičit, zazpívat, zatančit nebo se potrénovat v kaligrafii. Na vlastní oči se o tom můžete přesvědčit v parcích Ťing-šan či v parku u Chrámu nebes nebo Chrámu země.

Pravou pekingskou party s karaoke! Pokud nenavštívíte v Pekingu KTV, neboli zdejší karaoke, jako byste v Číně vůbec nebyli. V pronajaté místnosti s gauči, televizní obrazovkou a zvukovou aparaturou duní hodinku až dvě diskotékové rytmy a všem je úplně jedno, jestli zpíváte čistě, nebo falešně. Důležité je pobavit se s přáteli a zapomenout na každodenní stres.

Návštěvu hudebního vystoupení. Co se týče nabídky hudební produkce, je na tom Peking ze všech čínských měst určitě nejlépe. Zajít si můžete na mongolský folklorní soubor, ale i na řízný heavymetalový koncert či vystoupení nezávislé rockové kapely. Více informací najdete v kulturních rubrikách místního tisku.

Regionální speciality. V Pekingu můžete ochutnat jak ostrou sečuánskou kuchyni, tak autentické pokrmy z provincií Sin-ťiang či Jün-nan. Město je totiž plné restaurací, které se specializují na jednotlivé čínské regiony; většinou leží v blízkosti jakýchsi neoficiálních „velvyslanectví“ jednotlivých provincií v Pekingu.

Atmosféru čajového trhu Ma-lien-tao. Vyslovený ráj pro milovníky čaje. Přes 1000 zdejších obchodů, čajoven a restaurací vám nabídne to nejlepší, co je ve světě čaje k mání. Běžné jsou tu ochutnávky zdarma.

Návštěvu Letního paláce na lodi. Vydejte se na cestu do Letního paláce tak, jak to kdysi dělávala císařovna vdova Cch’-si. V létě vyplouvají lodě z přístaviště nedaleko Mramorové lodě zhruba každou půlhodinu, plavba k mostu Sedmnácti oblouků trvá přibližně 20 minut. Více informací na tel.: 6852 9428.

Kurz vaření. Rozšiřte si své gastronomické obzory a u společnosti Hutong (www.thehutong.com; tel.: 6404 3355) si zaplaťte kurz vaření. Naučíte se správně připravovat nudle i mistrovsky zacházet s nožem. Vše, co si uvaříte, si poté můžete sníst.

Polední pauza na pekingké ulici

Peking, to jsou kola, kola a kola...

Užitečné Tipy:

Kdy přijet. Zimy jsou v Pekingu studené a větrné, léta naopak příliš horká. Nejlepším obdobím k návštěvě tak zůstává jaro (duben–květen) a podzim (září–říjen). Nebe je tu v tento čas většinou bez mráčku, s výjimkou časného jara, kdy Peking sužují písečné bouře z pouště Gobi.

Dodržujte zákaz kouření. Kuřáky jistě potěší, že cigaret je v Číně dostatek, jsou silné a levné. Druhá věc je, že zapálit si nemůžete, kde se vám zamane. Od roku 2015 platí v Pekingu zákaz kouření v barech, restauracích a na úřadech a ve zvýšené míře je uplatňován i na veřejných prostranstvích. Při kouření v budově nemusíte zaplatit pokutu, spíše budete požádán, abyste svůj rituál dokončil venku.

Smlouvání. Při smlouvání si musíte alespoň do určité míry stát za svým a nebýt příliš laskavý. Pokud nejste s cenou spokojeni, s úsměvem odejděte.

Vždy připraven! Papír na veřejných záchodcích ani nehledejte, většinou tam stejně není. V obchodě si raději kupte ubrousky a vždy je noste s sebou.

Přivstaňte si. Na prohlídky pamětihodností vyrazte co nejdříve. V pozdějších hodinách se budete na většině míst prodírat davy čínských turistů, které do Pekingu svážejí autobusy z celé země.

Obejděte cenzuru. Před odletem do Číny si pořiďte připojení k síti VPN (Virtual Private Network), která vám pomůže obejít přísný vládní dohled nad internetem. Jen s ní se budete moci na zahraničních sociálních sítích pochlubit svými fotografiemi.

Úsměv, prosím! Nebuďte zaskočeni, když k vám přistoupí naprosto neznámý domorodec a požádá vás o společnou fotku. Možná jste úplně první člověk ze Západu, kterého v životě spatřil. Usmívejte se, alespoň tady jste považováni za celebritu!

Levné volání. Zapomeňte na vysoké poplatky za roaming. Pořiďte si lokální SIM kartu a volejte levněji. V obchodech China Mobile, China Unicorn či v nejrůznějších obchůdcích pořídíte nejlevnější již za 100 jüanů. Nejspíše si s sebou ale budete muset vzít někoho, kdo se domluví čínsky.

(Ne)dýchejte zhluboka. Vzduch v Pekingu je občas opravdu k nedýchání. Potom nezbývá, než si jako mnozí místní pořídit v nejbližším obchodě roušku.

Dárky. Pokud hodláte v Pekingu strávit delší čas nebo budete dlouhodobě využívat služeb místního průvodce, bude dobré přivézt z domova nějaký dárek. Vždy potěší drobnost, která není v Číně k dostání, například kosmetika nebo sladkost.

Komunikace. Pokuste se naučit alespoň pár základních čínských slov. Není nutno recitovat čínské básně, stačí obyčejné sie--sie (děkuji) – místní tím vždy potěšíte.

Ručně vyráběné nudle La Mian

Stravování

Jídlo je základní součástí čínské kultury. Právě kolem něj se točí každá oslava, u stolu s jídlem se utužují rodinné svazky a navazují nová přátelství. Není tedy divu, že jedním z největších pokladů Pekingu jsou právě zdejší restaurace.

Možností, jak ochutnat autentickou čínskou kuchyni, je v Pekingu opravdu více než dost. Za pár jüanů si můžete u pouličního stánku dopřát pečené batáty, ale také můžete zajít na speciální menu do luxusní restaurace a zaplatit za něj víc než v Londýně. Dobrou zprávou je i to, že v Pekingu můžete ochutnat speciality prakticky ze všech čínských provincií a že tu najdete i bohatou síť restaurací, nabízejících jídla světové kuchyně. A to vše za velmi rozumné ceny. Luxusnější podniky se začínají objevovat až v posledních letech; do Pekingu již totiž také dorazil celosvětový fenomén restaurací vlastněných šéfkuchařskými celebritami.

Peking a regionální kuchyně

Mnoho čínských pokrmů, které jsou označovány za pekingské speciality, pochází z jiných částí země. V minulosti byly dodávány na císařský dvůr, zdejší kuchaři je vylepšili a udělali z nich „pekingskou značku“. Pekingská kuchyně je známá tím, že si libuje ve výrazných chutích, hojně využívá česnek, zázvor, jarní cibulku a koriandr. Tradičním místem pekingských gurmánů je jídelna Jiumen Xiaochi u jezera Chou-chaj. Tady se můžete blíže seznámit s čínskou gastronomickou klasikou, mezi kterou patří vařené dršťky, fazolový nápoj, wontony, rýžové koláčky či maso z vařené ovčí hlavy. Jídla ze severních částí Číny bývají sytější a podávají se s nudlemi či napařeným chlebem. Pochopitelně tu narazíte i na rýži, ta je však typická pro jižnější oblasti.

Gastronomické zvyklosti císařského dvora z období dynastie Čching vám přiblíží restaurace specializované na čchingskou císařskou kuchyni (manhan quanxi), velmi často se zaměřují na vybrané chutě císařovny vdovy Cch’-si. Stojí za to vyzkoušet i tradiční kuchyni rodiny Tchanů či pokrmy inspirované románem čínského spisovatele Cchao Süe-čchina Sen v červeném domě.

Pravděpodobně nejpopulárnější čínskou svačinkou je ťien-ping (jianbing), pocházející z Tchien-ťinu. Jde o jakousi palačinku, připravovanou z vajec a jarní cibulky, plněnou smaženými kousky těstíčka a ochucenou koriandrem a chilli omáčkou. Vyhlášenou pekingskou specialitou je pekingské kuře. V zimě se velké oblibě těší původem mongolský hot pot (horký kotlík), což jsou kousky skopového masa, namáčeného do vroucí vody (v podstatě jakési masové fondue).

Přímo v Pekingu se můžete blíže seznámit i s regionálními specialitami zbytku Číny. Mezi nejoblíbenější regionální kuchyně patří s’-čchuánská, ujgurská, jünnanská a chunanská, běžně dostanete i nudle oblíbené v provincii Šen-si. Znalci místních poměrů ví, že se vyplatí vyrazit k reprezentačním sídlům jednotlivých čínských provincií. Součástí těchto tzv. ču-ťing pan-š’-čchu, sloužících jako neoficiální „ambasády“, jsou totiž vždy restaurace, specializující se na kuchyni konkrétní provincie.

Poněkud bizarnější jsou restaurace, nabízející například jídla z období Kulturní revoluce či severokorejské speciality. Zajít můžete i do restaurace, ve které se stoluje v naprosté tmě.

Pekingská kachna

První zmínky o pekingské kachně, pravděpodobně nejznámějším čínském jídle, pochází z 12. století. Dostanete ji v řadě restaurací, ale tu nejautentičtější vám připraví v některé pobočce řetězce Quanjude. Nejstarší z nich je otevřena již od roku 1864 a najdete ji na náměstí Nebeského klidu.

Správný postup přípravy a konzumace vypadá asi takto: kachna s neporušenou kůží se nafoukne vzduchem, aby se kůže oddělila od masa. Poté se potře sladkou omáčkou a chvíli povaří, následně se nechává na vzduchu vysušit. Nakonec se naplní vodou a opéká v peci, která musí být vytápěna dřevem z datlovníku, broskvoně či hrušně. Jakmile budete mít pečínku na stole, vezměte si hůlky a vyberte si nějaký pěkný exemplář jarní cibulky. Ten namočte do slané sójové omáčky a potřete jí některou z placek. Přidejte pár kousků kachního masa, placku zabalte a s chutí se do ní zakousněte. Správný kuchař by měl umět využít vše, co kachní trup nabízí. Někteří tvrdí, že umí z jediné kachny připravit na 300 různých pokrmů, takže nebojíte-li se experimentovat, vyzkoušejte kachní plovací blány s hořčicí, smažená kachní játra se sezamem či kachní srdce s chilli omáčkou.

Nápoje

Pokud se domníváte, že čínský alkohol je stejně lahodný jako jídlo, budete zklamáni. Pivo je slabé a vodové. Nejoblíbenější čínskou lihovinou je čirá pálenka zvaná paj-ťiou (baijiu), jejíž chuť je popisována jako „ze dvou třetin benzín a z jedné francouzský parfém“. K poněkud kvalitnějším patří žlutá lihovina chuang-ťiou (huangjiu) a rýžové víno mi-ťiou (mijiu). Paj-ťiou je oficiálním alkoholickým nápojem při obchodních jednáních i slavnostních recepcích v hotelech.

Specialita z tofu

Příprava pekingské kachny

Stravování

Ceny pokrmů v průvodci odpovídají klasickému jídlu o dvou chodech s alkoholickým nápojem:

$$$ = více než 200 jüanů

$$ = 100–200 jüanů

$ = 50–100 jüanů

Reprodukce současného umění

Nakupování

V Pekingu je takřka každý den otevřen nějaký nový obchod. Čínská společnost viditelně bohatne a mnozí Číňané se řídí jedinou zásadou - čím dražší, tím lepší. Zdá se tedy, že socialistická Čína až po krk uvízla v tenatech konzumní společnosti.

V supermoderních nákupních centrech dnes bez problémů seženete ty nejnovější módní hity od nejprestižnějších světových značek. Pokud však máte zájem o místní umění nebo řemeslné výrobky, vydejte se raději do zapadlejších uliček či na tradiční tržiště.

Specializované obchody a tržnice

U stanice metra Yong’anli stojí čtyřpatrová budova zvaná Hedvábný trh (Xiushui Shichang; denně 9.00–18.00). Denně jej navštíví na 20 000 zákazníků, kterým pranic nevadí, že zdejší zboží jsou z velké části levné kopie značkového oblečení a doplňků. Určitě se sem vyplatí zajít pro levné oblečení na míru. Při nákupech nezapomeňte smlouvat a srazit požadovanou cenu alespoň na polovinu.

Hedvábí pořídíte i na několika dalších místech. Mezi nejlepší obchody s tímto artiklem patří Yuan Long (u severní brány Chrámu nebes; denně 9.00–18.30) a Ruifuxiang (Dazhalan Jie; denně 9.00–19.30).

Chung-čchiao (Hongqiao; denně 8.30–19.00), tržnice stojící na ulici Tian’an Lu naproti východní bráně Chrámu nebes, nabízí starožitné hodiny, sošky Mao Ce-tunga, sladkovodní perly či levné reprodukce starožitných předmětů.

Potřebujete-li cokoli kolem počítačů a jejich příslušenství, vyrazte do komplexu Čung-kuan-cchun v obvodu Chaj--tien, nazývaného „pekingské Silicon Valley“. Stejně dobře pořídíte i v Paj-nao-chuei v severní části Chaoyangmenwai Dajie, nedaleko chrámu Tung-jüe.

Starožitnosti a řemeslné výrobky

Za starožitnostmi a řemeslnými výrobky vyrazte do obvodu Liou-li-čchang nebo do obchůdků na ulicích Guozijian Jie a Nan Luogu Xiang. Trošku z ruky je tržnice Pchan-ťia-jüan (Panjiayuan Jiuhuo Shichang; www.panjiayuan.com; denně 8.30–18.00), nicméně milovníci starožitností a sběratelé všeho druhu by si ji rozhodně neměli nechat ujít. Najdete ji na Sanhuan Donglu (ve třetím městském okruhu), západně od mostu Panjiayuan, a jde v podstatě o jeden velký bleší trh. Seženete tu jak kvalitní kopie staré keramiky, tak i starožitné originály či propagandistické plakáty z období Kulturní revoluce. O víkendu tu převládají praktičtější věci jako plastové vany a použitá ložiska do bicyklů. Spoustu zajímavých věcí najdete i v moderní tržnici Beijing Antique City (Beijing Guwancheng; denně 9.30–18.00) na Dongsanhuan Nanlu (ve třetím městském východním okruhu).

Mějte prosím na paměti, že z Číny se nesmí vyvážet žádné starožitnosti, vyrobené před rokem 1795. Věci povolené k vývozu musí být označené červenou pečetí či nálepkou. Pozor si dávejte na padělky; výroba „nových“ starožitností a falšování červených pečetí je v Číně výnosnou a velmi rozšířenou záležitostí.

Nákupní zóny

V Pekingu najdete celkem tři významné nákupní třídy: Wang-fu-ťing (Wangfujing), Si-tan (Xidan) a Tung-tan (Dongdan). Všechny leží severně od Dongchang’an Jie. Zdejší obchody nabízí především místní značkovou produkci, nejčastěji oblečení. Za uměním se vydejte do obchodu Beijing Painting & Calligraphy Store (289 Wangfujing Dajie; denně 8.30–19.00), jehož čtyři patra by měla uspokojit vaši touhu po výtvarném umění, řemeslných výrobcích a špercích. O něco severněji se na východní straně ulice Wang-fu-ťing nalézá knihkupectví Foreign Languages Bookstore (235 Wangfujing Dajie; denně 9.00–21.00) s dostatečnou nabídkou knih v angličtině.

Nejmodernější pekingská nákupní zóna se nachází nedaleko diplomatické čtvrti San-li-tchun. Světoznámé značky jako Adidas, Apple, The North Face a American Apparel najdete v nákupním centru Taikoo Li. O něco prestižnější zboží, včetně Armaniho, najdete v nákupním centru Taikoo Li North, kde sídlí i populární čínské značky Brand New China a Eldi. Jižně od diplomatického městečka leží nová obytná a obchodní čtvrť Sanlitun SOHO, která se pomalu začíná plnit obchody a restauracemi.

Nákupní centra

Největší a nejlepší pekingské nákupní centrum Oriental Plaza se rozkládá na jižním konci třídy Wang-fu-ťing, hned naproti hotelu Beijing. O něco dále na sever najdete, opět na třídě Wang-fu-ťing, další obří chrám konzumu, Sun Dong An Plaza.

Na širší spektrum zákazníků se zaměřuje nákupní centrum Lufthansa Centre Youyi Shopping City (52 Liangmaqiao Lu; denně 9.00-21.00). Za poměrně rozumné ceny se tu dá pořídit například hedvábí.

V posledních letech bylo v Pekingu otevřeno několik dalších nákupních center. Pokud se vaše zájmy ubírají tímto směrem, navštivte například Peninsula Arcade (8 Jinyu Hutong; denně 9.00–21.00) či China World Shopping Mall (1 Jianguomenwai Dajie; denně 9.00-21.00). Obě centra jsou více než dostatečně napěchována obchody těch nejprestižnějších světových značek.

Komunistická minulost ve formě suvenýru

Pekingská opera

Zábava

Za poměrně krátkou dobu se z ospalého Pekingu stalo neuvěřitelně dravé a neustále slavící město. Nejste-li milovníky bujarého nočního života, zajděte si na poněkud komornější představení pekingské opery nebo vystoupení tradičních akrobatů.

Pokud budete chtít prožít večer tak, jak to dělá většina obyvatel Pekingu, s největší pravděpodobností nejdříve vyrazíte někam na večeři. Nabízí se dvě základní možnosti: noční trh nebo restaurace. Noční trh připadá v úvahu pouze za hezkého počasí, kdy budete moci posedět pod širým nebem, dopřát si nějakou zdejší specialitu a zapíjet ji místním pivem. Za chladnějšího počasí vyrazte na místa, kde se podává tradiční mongolský „ohnivý kotlík“, který vás sám o sobě zahřeje, a navíc se zapotíte při jeho přípravě.

Návštěvy klasických divadelních představení nejsou mezi Číňany příliš v oblibě a plného hlediště se tu dočkáte jen tehdy, zavítá-li do Pekingu soubor nebo umělec celosvětového významu. V posledních letech rozvířily stojaté divadelní vody snad jen některá představení tzv. crosstalku (vtipných scének), ale k dlouho očekávanému oživení divadelní scény v Číně zatím nedošlo.

Výborným zdrojem, ze kterého načerpáte dostatek informací o kulturním dění v Pekingu, jsou anglicky psané tiskoviny typu The Beijinger (www.thebeijinger.com), Time Out Beijing (www.timeoutbeijing.com), City Weekend (www.cityweekend.com.cn) a That’s Beijing (www.thatsmags.com).

Vstupenky do divadel, na koncerty, balet a pekingskou operu můžete bez problémů zakoupit on-line na http://www.ebeijing.gov.cn/.

Pekingská opera

Tradiční pekingská opera není ani v Číně masovou záležitostí. Nicméně tu existuje početná skupina jejích příznivců, kteří udržují tuto nedílnou součást čínské historie naživu. Pokud se nepovažujete za milovníky klasické opery, na tu čínskou se předem o to více připravte.

Za nejkvalitnější představení pekingské opery jsou považována ta v divadle Liyuan (175 Yong’an Lu; www.liyuantheatreopera.com; tel.: 6301 6688; představení denně 19.30–20.45), jež je součástí hotelu Jianguo Qianmen. Představení jsou šita na míru zahraničnímu obecenstvu, navíc jsou doprovázena anglickými titulky. V repertoáru nejčastěji najdete nejrůznější „akční“ kusy s ukázkami bojových umění, popřípadě pasáže z klasického románu Putování na západ (též Opičí král).

Poněkud vážnější formu pekingské opery vám nabídne divadlo Chang’an (7 Jianguomennei Dajie; tel.: 6510 1310, kl. 10), divadlo Huguang Huiguan (3 Hufang Lu; tel.: 6351 8284) či divadlo opery Zhengyici.

Akrobacie

Tradiční show čínských artistů a akrobatů jsou na jednu stranu neuvěřitelně zajímavé, na stranu druhou se nikterak nevyvíjí a jsou již několik století stále stejné. To je také důvodem toho, proč je místní již tolik nenavštěvují. Nicméně pokud na vystoupení zajdete, budete nad šikovností a pohybovým nadáním čínských artistů jen nevěřícně kroutit hlavou. Tradiční, pro někoho možná až příliš kýčovitou show nabízí například divadlo Chaoyang (36 Dongsanhuan Beilu; tel.: 6506 0838; denně 8.30–20.30). Jejím zlatým hřebem jsou vystoupení hadích žen, žonglérů s talíři a také jedenácti dívek, které se dokáží za jízdy vtěsnat na jedno jediné kolo.

Velmi oblíbená jsou i čínská bojová umění. V Červeném divadle (44 Xingfu Dajie; tel.: 135 5252 7373) můžete navštívit show s názvem Legenda kung--fu, která je vlastně kombinací divadla, akrobacie a akčních kung-fu kousků, při nichž například bojovník ohýbá svým čelem kovovou tyč.

Divadlo

Ceny vstupenek do největších pekingských divadel jsou tak vysoké, že si je běžní lidé ztěží mohou dovolit. Divadlo je tak většinou záležitostí zahraničních návštěvníků a pekingské smetánky. Nicméně situace se začíná pomalu zlepšovat a nástup nových typů představení, zejména v umělecké čtvrti 798, přibližuje divadlo širším vrstvám čínské společnosti. Úřady dokonce veřejně podpořily stavbu futuristického Velkého národního divadla v Pekingu (Chang’an Dajie; www.chncpa.org; tel.: 6655 0000), s cílem přilákat sem velká jména světového dramatického umění. Další možností je návštěva Capital Theatre (22 Wangfujing Dajie; www.bjry.com; tel.: 6524 9847); na pohled nevzhledná budova sovětského typu je dnes prestižním místem, ve kterém vystupují ty největší hvězdy čínského divadla a čas od času tu hostují velké zahraniční soubory.

Koncerty

Čínský státní filharmonický orchestr, stejně jako řada dalších hudebních těles z celé Číny i Asie, vystupují nejčastěji v divadle Poly (14 Dongzhimen Nandajie; tel.: 6500 1188). Domovskou scénou Čínského národního orchestru je Pekingský koncertní sál (1 Beixinhua Jie; tel.: 6605 5812). Čínské rockové kapely vystupují v MAO Livehouse (111 Gulou Dongdajie, 133 6612 1459; https://site.douban.com/maosh/) a Yugong Yishan (3-2 Zhang Zizhong Lu, 6404 2711, www.yugongyishan.com). Milovníci jazzu se mohou vypravit na East Shore.

Copak si dáme dnes k pití?

Boxerské povstání

Historické milníky

Peking je hlavním městem Číny již více než tisíc let. Po letech tuhého komunistického režimu došlo v zemi k zásadním změnám, zejména na poli ekonomickém, a z Číny se v současné době stala jedna z nejvýznamnějších velmocí.

Raná historie

1030–221 př. n. l.

Na místě dnešního Pekingu je založeno město Ťi.

221–206 př. n. l.

Císař Čchin Š’-chuang -ti sjednocuje Čínu.

200 př. n. l.–1200 n. l.

V období válčících států se Peking stává význam-ným posádkovým městem.

Středověk – 19. století

1215

Mongolové pod vedením Čingischána dobývají Peking.

1260

Vláda Kublaje a mongolské dynastie Jüan.

1271

Kublaj zakládá na místě Pekingu hlavní město Chánbalik (Dadu). Do Číny přijíždí Marco Polo.

1368–1644

Vláda dynastie Ming.

15. stol.

Vzniká Zakázané město a podstatná část Velké čínské zdi.

1644–1911

Vláda dynastie Čching.

1839–42

První opiová válka.

1860

Druhá opiová válka.

1861–1908

Vládne císařovna vdova Cch’-si.

20. století

1900

Boxerské povstání, obležena Diplomatická čtvrť.

1911

Revolucionáři v čele s dr. Sunjatsenem poráží císaře.

1919

Versailleská smlouva přiznává Japonsku některá území v Číně, výrazem čínského odporu se stává Májové hnutí.

1921

V Šanghaji je založena Komunistická strana Číny.

1935

Komunisté se vydávají na legendární Dlouhý pochod.

1937

Čína je napadena Japonskem, které až do konce 2. světové války okupuje většinu jejího území.

1949

Mao Ce-tung vyhlašuje vznik Čínské lidové republiky.

1957–59

Rozšiřování náměstí Nebeského klidu.

1957

V rámci Kampaně proti pravičákům je na 300 000 nepohodlných intelektuálů odstraněno z veřejného života.

1958

Mao Ce-tung spouští svůj experimentální Velký skok vpřed.

1959–61

Velký skok vpřed končí katastrofálním hladomorem.

1960

Rozkol mezi Pekingem a Moskvou, začínají dvě dekády velmi chladných vztahů.

1966–76

Kulturní revoluce přináší do Číny chaos, hromadné represe a způsobuje ekonomický kolaps.

1972

Prezident Nixon přijíždí na návštěvu Pekingu.

1976

Umírají Mao Ce-tung a premiér ČLR Čou En-laj.

1978

Teng Siao-pching zahajuje razantní ekonomické reformy.

1989

Studentské nepokoje na náměstí Nebeského klidu jsou potlačeny armádou.

1993

Čínský parlament oficiálně přijímá tržní ekonomiku, zahájeno velké množství zásadních strukturálních reforem.

1997

Teng Siao-pching umírá. Hongkong se vrací z britských do čínských rukou. Prezident Ťiang Ce-min konsoliduje svoji moc.

1999

Oslavy 50. výročí vzniku ČLR. Portugalci vracejí Číně Macao.

21. století

2001

Čína vstupuje do Světové obchodní organizace.

2003

Novým čínským prezidentem se stává Chu Ťin-tchao, premiérem Wen Ťia-pao.

2008

Peking hostí 29. letní olympijské hry. Spuštěn ekonomický stimulační balíček, na infrastrukturu a sociální programy je uvolněno 586 miliard dolarů.

2010

Podle výše HDP se Čína stává 2. nejvýkonnější ekonomikou.

2011

Do Číny se šíří vlna protestních hnutí ze Středního východu. Vláda reaguje zesílením cenzury internetu, mnoho disidentů, včetně Aj Wej-weje putuje za mříže.

2013

Prezidentem zvolen Si Ťin-pching. Zahájena masivní protikorupční kampaň, tisíce vládních úředníků, včetně několika politických špiček, končí ve vězení.

2015

Ekonomický růst v Číně se dostal na nejnižší úroveň za posledních 20 let. Zrušení politiky jednoho dítěte.

Čínská lidová ovobozenecká armáda vstupuje v roce 1949 do Pekingu

Doporučené trasy

Císařský Peking

Wang-fu-ťing a Diplomatická čtvrť

Dva významné chrámy a park Chrámu země

Oblast jezer

Chrám nebes

Náměstí Nebeského klidu a San-li-tchun v noci

Ta-ča-lan a Liou-li-čchang

Letní palác

Peking a děti

Starý a nový Peking

Olympijský park

Moderní umění

Voňavé hory

Hrobky dynastie Ming a Velká čínská zeď v Mu-tchien-jü

Čchuan-ti-sia

Čcheng-te

1 Císařský Peking

Vstup do Zakázaného města

DÉLKA TRASY: 3,5 km

ČAS: celý den

VÝCHOZÍ BOD: Přední brána

CÍL: park Ťing-šan

DOPORUČENÍ: Do Zakázaného města si vezměte vodu a nějaké jídlo; prohlídka vám totiž zabere mnoho hodin a přímo na místě najdete jen málo příležitostí k občerstvení. K výchozímu bodu trasy, Přední bráně, se nejsnáze dostanete od stanice metra Qianmen, popřípadě ze stanic Tian’anmen West či Tian’anmen East na náměstí Nebeského klidu.

Naší první zastávkou bude srdce imperiálního Pekingu. Sem se vydáme za jeho nejvýznamnějšími památkami; začneme u monumentálních staveb socialistického realismu, zastavíme se na jednom z největších náměstí na světě a důkladně prozkoumáme Zakázané město. Den zakončíme v parku Ťing-šan.

Zakázané město bylo po více než 500 let místem, které utvářelo podobu čínské politiky a společnosti vůbec. Po pádu poslední dynastie se naopak na náměstí Nebeského klidu odehrály podstatné revoluční události, které významně přispěly ke komunistické budoucnosti Říše středu. Náš první okruh tedy logicky zahajujeme na místě, na kterém se střetávají dva výrazné protipóly čínské historie – císařství a komunismus.

Na jih od náměstí Nebeského klidu

Největší z celkem devíti víceméně podobných bran, kterými se kdysi vstupovalo do Císařského města, je Přední brána [1] (Čchien-men, Qianmen; denně 8.30–16.30; vstupné). Ta byla postavena v roce 1419 a císař jí procházel, když se vydával na každoroční cestu do Chrámu nebes, kde se po celkem třech dnech půstu modlil za dobrou úrodu. Obyvatelé, žijící v okolí brány, měli zakázáno procesí s císařem sledovat a byli přinuceni neprodyšně uzavřít okna i dveře svých příbytků. Brána byla zničena za Boxerského povstání v roce 1900, během pěti let však byla znovu postavena. Z jejího vrcholu je dokonalý výhled na pravidelný půdorys starého Pekingu.

Přední brána je rozdělena na dvě části, které kdysi bývaly součástí zdejšího pevnostního komplexu. Severní část nese název brána Správného světla (Zhengyang Men) a jižní část, postavená roku 1439 jako strážní věž, se jmenuje Šípová věž (Jian Lou). Jižním směrem odsud začíná Vnější město, které bylo rovněž obehnáno vysokou zdí. Jeho součástí je i široká pěší zóna Qianmen Dajie, která s množstvím dalších menších okolních uliček tvoří rušnou obchodní a nákupní čtvrť Ta-ča-lan. Na sklonku 19. století byla zdejší oblast vyhlášeným dekadentním doupětem, kam po práci mířili za zábavou císařští úředníci. Ještě dále na jihu stojí Chrám nebes.

Orientace

Právě od Přední brány budete mít celé srdce Pekingu jako na dlani. Na sever od ní se rozkládá náměstí Nebeského klidu, v jehož středu stojí mohutný obelisk – památník Lidových hrdinů. Po jeho levé straně se nachází Velká síň lidu, po pravé straně Čínské národní muzeum. Těsně pod obeliskem stojí Mauzoleum Mao Ce-tunga.

Na severní straně náměstí za ulicí Dongchang’an Jie se hrdě vypíná brána Nebeského klidu, kterou se vstupuje do Zakázaného města (to je dnes oficiálně označováno jako Ku kung neboli Starý palác). Západně od brány Nebeského klidu se vchází do parku Čung-šan, který je zasvěcen čínskému nacionalistickému vůdci dr. Sunjatsenovi. Park kdysi býval součástí Zakázaného města stejně jako východně stojící komplex budov Čung-nan-chaj, dnes sídlo čínské vlády a ústředí Komunistické strany Číny. Na severozápadě si můžete povšimnout v parku Pej-chaj stojící Bílé dágoby, která kdysi bývala součástí císařských zahrad.

Ještě než opustíte Přední bránu, prohlédněte si zde umístěnou výstavu fotografií (denně 9.00–16.00; vstupné). Za pozornost zde stojí např. momentky ze života v Pekingu na přelomu století, zachycující například zápasy cvrčků či příjezd velbloudí karavany k městským branám.

Mauzoleum Mao Ce-tunga

Budete-li chtít navštívit Mauzoleum Mao Ce-tunga [2] (Mao Zhuxi Jiniantang; út–ne 8.00–11.30, srpen–květen so, út, čt 14.00–16.00; vstup zdarma), nezbude vám, než si vystát dlouhou frontu. Mauzoleum bylo dokončeno v roce 1977, rok po smrti Mao Ce-tunga, a dodnes sem proudí davy lidí z celé Číny, aby se památce velkého vůdce poklonily. Veškerá zavazadla i fotoaparát musíte nechat u vchodu, jinak vás do mauzolea nevpustí. I když fronty vypadají na první pohled děsivě, postupují poměrně rychlým tempem. O nabalzamovaném těle „Velkého kormidelníka“ se šíří nejrůznější zvěsti; prý snad existují těla dvě, Mao je v noci z preventivních důvodů zamražován, protože z jeho těla údajně odpadávají části... Návštěvníci mauzolea však nevěnují těmto povídačkám žádnou pozornost a tělo velkého vůdce si prohlížejí se zbožnou úctou.

Ihned před mauzoleem se můžete přesvědčit o tom, že i s uctívanými symboly komunismu se dá dobře obchodovat: na maličkém tržišti si můžete zakoupit bustu Mao Ce-tunga, popřípadě tašku či odznáček s jeho podobiznou. Prodávají se tu i zapalovače, které vyhrávají úryvek propagandistické skladby Východ je rudý.

Památník Lidových hrdinů

Obelisk vysoký 37 m, nacházející se uprostřed náměstí Nebeského klidu, nese jméno památník Lidových hrdinů [3] (Renmin Yingxiong Jinian Bei). Pochází z roku 1958 a je vzpomínkou na ty, kteří položili své životy v boji za vlast. Celkem osm basreliéfů na jeho podstavci zobrazuje například zničení opia v Chu-menu, které se stalo předehrou k 1. opiové válce (1839–1842), či překročení Dlouhé řeky za občanské války v roce 1949. Pokud začnete na východní straně památníku a budete postupovat ve směru hodinových ručiček, revoluční boje se před vámi budou odvíjet v chronologickém pořadí. Za studentských nepokojů v roce 1989 se u památníku konala protestní shromáždění.

Velká síň lidu

Další zastávkou je Velká síň lidu [4] (Renmin Dahuitang; denně 9.00–17.00 s výjimkou zasedacích dní; vstupné). Pochází z roku 1958, probíhají tu sjezdy Komunistické strany Číny, zasedání Všečínského shromáždění lidových zástupců a nejrůznější konference a diplomatická setkání. Prohlédnout si tu můžete místnosti věnované všem 32 čínským provinciím a regionům. Na druhé straně náměstí stojí stejně impozantní budova Čínského národního muzea (Zhongguo Guojia Bowuguan; www.chnmuseum.cn; út–ne 9.00–17.00 ; vstup zdarma). To bylo po čtyřech letech rekonstrukčních prací znovu otevřeno v roce 2011 a v současnosti je jedním z největších muzeí na světě. Výstavní plocha v hlavním sále a dvou přilehlých křídlech má celkovou rozlohu 65 000 m2, což je takřka třetina podlahové plochy budovy. Stálé expozice jsou věnovány čínskému umění, kultuře a zejména historii. Nutno podotknout, že některé události 20. století, které se neslučují s oficiálním náhledem čínské vlády, tu prostě a jednoduše chybí.

Náměstí Nebeského klidu

Na chvilku se zastavte na samotném náměstí Nebeského klidu [5] (Tian’anmen Guangchang). Za časů dynastií Ming a Čching tu stávaly dvě řady ministerstev. Vždy, když císař vydal nějaký ten výnos či dekret, s velkou pompou ho předal Ministerstvu obřadů, kde byl posvátný dokument opsán a namnožen a poté rozesílán po celé říši.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Peking.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.