Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Londýn

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Doporučené trasy

Hlavní pamětihodnosti

Národní galerie

Covent Garden a Soho

Piccadilly a Mayfair

Marylebone

Regent’s Park

Bloomsbury

Holborn a Inns of Court

City

South Bank

Z Tate do Tate

Hyde Park

South Kensington a Knightsbridge

Chelsea

Hampstead

Notting Hill

East End

Výlet Routemasterem

Greenwich

Kew

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Noční život

Tipy A–Z

Užitečné fráze

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Milovníky architektury

V kapitole Hlavní pamětihodnosti (trasa 1) se seznámíte s architekturou královských a vládních budov, v City (trasa 9) uvidíte kostely stavitele Wrena i moderní stavby, Greenwich (trasa 19) představuje georgiánskou eleganci.

Příznivce dnešní Británie

Navštivte ty nejlepší bary a kluby ve čtvrti Soho (trasa 3), bohémské trhy na Portobello Road (trasa 16) nebo módní čtvrť East End (trasa 17). Britské umění najdete v galerii Tate Britain (trasa 11).

Fanoušky umění

V Londýně si najde každý „to své“ – od National Gallery (trasa 2) a Tate Modern (trasa 11) po špičkové galerie ve čtvrti Mayfair (trasa 4). Nenechte si ujít také skvělé sbírky v National Portrait Gallery (trasa 2) nebo v galerii Tate Britain (trasa 11).

Rodiny s dětmi

Ani malí cestovatelé se nebudou nudit, čeká je Londýnská zoo (trasa 6), dinosauři v Přírodovědném muzeu (trasa 13), interaktivní zábava v Muzeu vědy (trasa 13) nebo staré autobusy v Londýnském muzeu dopravy (trasa 3).

Labužníky

Ve West Endu najdete jak řadu pouličních občerstvení, tak i restaurace, ve kterých si můžete dát lehkou večeři před návštěvou divadla (trasa 3). Za cizokrajnou kuchyní zamiřte do čtvrti East End (trasa 17).

Obdivovatele monarchie

Královskou atmosféru pocítíte při střídání stráží u Buckinghamského paláce nebo u budovy Clarence House (trasa 1). Kensingtonský palác a památníky prince Alberta a princezny Diany najdete v Hyde Parku (trasa 12).

Zájemce o literaturu

V Holbornu (trasa 8) a v Bloomsbury (trasa 7) můžete pátrat po stopách doktora Johnsona, Charlese Dickense či Virginie Woolfové. Poetičtěji zaměření návštěvníci by měli zamířit do čtvrti Hampstead (trasa 15), ve které bydlel básník John Keats.

Blázny do nakupování

Na Oxford Street (trasa 4) lze nakupovat celé hodiny, módní zboží dostanete v Covent Garden (trasa 3), exkluzivní výrobky v Mayfair (trasa 4), výhodně nakoupíte ve čtvrti Chelsea (trasa 14) a na alternativní obchody s originálními suvenýry narazíte ve čtvrti Notting Hill (trasa 16).

Úvod

Poznejte geografii, zvyky a kulturu Londýna. V průvodci navíc najdete základní informace o gastronomii a historii, a také tipy, co všechno můžete v Londýně podniknout.

Objevte Londýn

Stravování

Nakupování

Zábava

Historické milníky

Cyklisté u Hyde Park Corner

Objevte Londýn

Požár, mor, populační exploze, bombardování, ekonomická recese, prudký rozvoj města, terorismus… Londýn zažil vše, co mu dějiny mohly vůbec připravit. Snad právě proto je z něj jedno z nejkomplexnějších a nejvíce fascinujících měst na světě.

Asi musí být na tomto městě něco zvláštního, když přiláká každoročně více než 27 milionů návštěvníků, kteří zde stráví alespoň jednu noc. A rozhodně to nebude londýnské počasí... Turisty tu však čekají nádherné paláce a katedrály, divadla a muzea, parky a zahrady, restaurace nabízející pokrmy prakticky z celého světa i rušný noční život. Zejména je to jakási zvláštní kosmopolitní atmosféra, která dělá z Londýna natolik fascinující místo.

Obyvatelstvo

Růst počtu obyvatel

Počet obyvatel Londýna je v současnosti odhadován na 8,2 milionu. Londýn je všeobecně považován za největší město v Evropské unii. Hranice a velikost Londýna jako takového jsou poněkud diskutabilní, obvykle se za hlavní město Anglie a Spojeného království považuje finanční okrsek City of London a dalších 32 městských obvodů neboli tzv. Velký Londýn.

Počet obyvatel na tomto území vzrostl z asi 1,1 milionu v roce 1801 na zhruba 8,6 milionu v roce 1939, což představuje největší nárůst v celé historii. Toto číslo se postupně snížilo asi na 6,7 milionu v roce 1988. Od té doby se počet obyvatel opět pomalu zvyšuje. V širší metropolitní oblasti Londýna žije 12 až 14 milionů obyvatel.

Národnostní složení

Prakticky každý třetí obyvatel Londýna je dnes příslušníkem nějaké národnostní menšiny. Čísla z národního statistického úřadu dokládají, že podle sčítání z roku 2011 byl počet obyvatel Londýna, kteří se narodili v zahraničí, asi 3,7 milionu (tedy 45 %) – ve srovnání s 1,6 milionu v roce 1997. Z tohoto počtu bylo asi 39 % původem z indického subkontinentu a zhruba 35 % představovali Afričané nebo přistěhovalci původem z Karibiku. Kromě toho je zde v posledních letech patrný příliv pracovníků z nových členských zemí EU, zejména z Polska.

Londýn byl samozřejmě již dříve cílem imigrantů, přicházejících jednak z důvodů náboženských či bezpečnostních (například hugenoti prchající z katolické Francie či židé utíkající před nacismem), jednak z důvodů ekonomických (což se týká přistěhovalců z Irska, Bangladéše anebo Karibiku).

Majetkové poměry

Londýn se řadí, spolu s Tokiem a Moskvou, k nejdražším městům na světě. Je také třetí v pořadí, pokud jde o počet místních miliardářů. Najdete zde čtvrť, zvanou City of London, s opravdu vysokými platy, které společnosti vyplácejí svým skvělým zaměstnancům.

Na druhé straně se zde však vyskytují chudáci, přespávající na kousku kartonu ve vchodu některého z obchodů, a také noví ekonomičtí imigranti, kteří žijí v přeplněných domech někde na předměstí. Kdysi bydlely v East Endu spousty chudých přistěhovalců ze zámoří. Mnozí z nich se však již v rámci Londýna přestěhovali jinam. V současnosti vlastní nemovitost více lidí indického či pákistánského původu než bělochů.

Podnebí

Londýn má mírné klima. Sníh (nepočítáme-li lehké sněhové přeháňky) a teploty pod bodem mrazu jsou poměrně vzácné, průměrná lednová teplota je 4 °C. V letních měsících dosahují teploty v průměru 17 °C, ale občas mohou vystoupat mnohem výše, což zapříčiní téměř nedýchatelné dusno. Horko kumulované budovami vytvoří mikroklima s teplotami až o 5 °C vyššími v centru města, než jsou teploty v jeho okolí. Ani tak však letní teploty většinou nevystoupají nad 33 °C, vůbec nejvyšší zaznamenaná hodnota v Londýně byla 38,1 °C (naměřená v Kew Gardens během celoevropské vlny veder v létě 2003).

Poměrně výrazné změny počasí ze dne na den jsou však běžné a prudká přeháňka může nepřipravené lidi zaskočit prakticky kdykoli během roku. To je možná důvodem, proč je počasí v Anglii tak oblíbeným konverzačním tématem. V kterémkoli ročním období by měli mít turisté s sebou oblečení do deště (nepromokavý plášť či bundu) a další užitečné doplňky (deštník, pláštěnku, čepici apod.).

Geografie Londýna

Politická mapa

Mluví-li lidé o Londýně, většinou mají na mysli oblast tzv. Velkého Londýna (Greater London). Tato administrativní jednotka byla ustanovena v roce 1965. Zahrnuje City of London a dalších 32 londýnských čtvrtí či předměstí.

Původně zde existovala dvě města: City of Westminster (rozkládající se kolem Parlamentu a Westminster Abbey) a City of London (často nazývané pouze City, zabírající oblast o výměře zhruba jedné čtvereční míle mezi katedrálou svatého Pavla a hradem Tower of London). Westminster je dnes čtvrtí jako každá jiná a spravuje ji magistrát městské části. Zato City of London má pořád své unikátní instituce lokální správy, jejichž historie sahá až do 12. století: radu zvanou Corporation of London, v jejímž čele stojí primátor neboli Lord Mayor.

Velký Londýn (Greater London) spravuje volená instituce Greater London Authority (GLA) v čele s přímo voleným starostou (neplést si s funkcí Lord Mayor patřící k City of London). Starosta a zastupitelstvo GLA jsou zodpovědni za městskou policii (Metropolitan Police Authority), hasiče (London Fire and Emergency Planning Authority), rozvoj města (London Development Agency) a dopravu (Transport for London). Služby jako odvoz odpadků, správu a údržbu bytového fondu či parkování mají pak v kompetenci jednotlivé městské části či čtvrti.

Sever–jih, východ–západ

Ať už je politické rozdělení Londýna jakékoli, to fyzické a sociální je možná ještě důležitější. Jedním z takových prvků je řeka Temže, která rozděluje město na severní a jižní část. Londýn na sever od řeky byl historicky vždy centrem vlády a obchodu. Jižní část města, snad s výjimkou samotného nábřeží, byla až do 19. století (kdy se postupně stala rezidenční oblastí) mnohem méně rozvinutá. Jižní Londýn je dodnes pro návštěvníky méně přitažlivý než jeho severní část – výmluvný je i fakt, že taxikáři někdy odmítají zavézt pasažéry na jih od řeky.

Západní Londýn (zejména čtvrti Mayfair, Kensington a Chelsea) je výkladní skříní města. V poslední době se stal turistickým cílem pro bohaté cizince, které sem přitahuje relativní bezpečnost v ulicích, investiční potenciál zdejších nemovitostí a shovívavá britská daňová politika. Naproti tomu východní Londýn byl historicky vždy domovem pro ty nejchudší komunity – dělnické vrstvy pracující v místních docích a nově přijíždějící přistěhovalce. To se však již dávno změnilo a některé části východního Londýna jsou dnes stejně „šik“ jako výše jmenované čtvrti na západě města. Usazují se zde zejména umělci a příslušníci mladší generace.

Nebe a peklo

Vzdělanec a literát Samuel Johnson napsal v 18. století známou větu: „Je-li člověk unaven Londýnem, je unaven životem, protože v Londýně je vše, co život může nabídnout.“ To platí i dnes: Londýn dává některým lidem šanci získat obrovské bohatství, jiným zase pohybovat se v centru kulturního dění a mnoha dalším prostě příležitost být sebou samými v tolerantním a civilizovaném prostředí (bez ohledu na barvu pleti, vyznání, sexuální orientaci či zvolený životní styl).

Vždy to zde ale podobně idylické nebylo. V roce 1819 napsal básník P. B. Shelley: „Londýn je město peklu podobné, přelidněné a zakouřené.“ A opravdu – kdysi byly uličky starého City tak úzké a potemnělé, že obchodníci dávali na chodníky před své krámky zrcadla, aby dovnitř dostali alespoň trochu denního světla. Pokud jde o znečištění ovzduší a dopravní zácpy, tak ty jsou problémem i dnes, proto se městu občas přezdívá The Big Smoke.

Během posledních asi 25 let se však ve městě leccos změnilo k lepšímu: došlo k rozsáhlým opravám v některých do té doby zanedbaných oblastech, rozproudila se umělecká a hudební scéna, zvýšila se zaměstnanost a povedla se i určitá vylepšení v oblasti veřejné dopravy. Tato atmosféra optimismu dosáhla vrcholu koncem 90. let, kdy se Londýn stal centrem něčeho, co média začala nazývat Cool Britannia neboli Super Británie. Dalším takovým vrcholem byl rok 2012, kdy město hostilo olympijské hry.

Grosvenor Square Garden

Voják u Westminster Abbey

Procházka po Millennium Bridge

Dívky ve čtvrti Camden

Při návštěvě Londýna si nenechte ujít:

Odpolední čaj. V Londýně je celá řada luxusních hotelů a útulných restaurací, kde si můžete dopřát tradiční britský rituál – odpolední čaj. Dobrým tipem je třeba podnik The Wolseley.

Procházku některým z parků. Londýn je dosti rušné a hlučné město, naštěstí centrum nabízí řadu příležitostí k relaxaci v přírodě. Parky St James’s, Green a Regent’s jsou velmi pěkné. Naším tipem je však rozlehlý Hyde Park.

Královskou pompu. Kdo si chce užít „královského Londýna“, ať nezmešká střídání stráží před Buckinghamským palácem.

Projížďku lodí po Temži. Lodní výlet po řece je výborným způsobem, jak se v Londýně zorientovat. Lze jej zkombinovat s kulturní osvětou a svézt se lodí mezi oběma galeriemi Tate.

Nedělní trhy.East End je tím správným místem, kam se vydat v neděli ráno: můžete se probírat oblečením či šperky na trhu Spitalfields anebo nakoupit ovoce, zeleninu či květiny na Columbia Road.

Výhled na město z výšky. Nic se nevyrovná pohledu na Londýn z ptačí perspektivy. Můžete k tomu využít Monument, OXO Tower nebo mrakodrap Shard – nejlepší variantou je pak jízda na vyhlídkovém kole London Eye.

Posezení v tradiční hospodě. Vypít pintu piva v některém ze starodávných londýnských lokálů je prostě nutné. Naším tipem je podnik Ye Olde Cheshire Cheese na Fleet Street.

Relax v South Bank

London Eye

Stánek na Portobello Market

Hra zvaná boules v Clerkenwell

Londýnské taxíky

V Londýně pracuje na 25 000 taxikářů, zhruba polovina z nich svůj taxík vlastní. Ti ostatní si buď vozidlo pronajímají od velkých společností, anebo slouží noční směny v taxíku, jehož majitelem je některý z kolegů. Kdo se chce stát taxikářem, musí se zaregistrovat u instituce Public Carriage Office a pak strávit až 4 roky poznáváním Londýna do nejmenších detailů. Za každého počasí projíždějí adepti taxikářské profese ulicemi metropole na mopedu a seznamují se s desítkami tras podle map připevněných na řídítkách. A proto upovídaní taxikáři sice někdy neví, o čem mluví, vždycky ale vědí, kam jedou. Klasickým londýnským taxíkem je Austin FX4. Tento typ vozu se objevil v roce 1958, dnes se však setkáte spíše s jeho modernější a prostornější verzí TX4 (s přístupem i pro vozíčkáře). Tradičním způsobem, jak přivolat taxík, je zvednout ruku a zavolat „Taxi!“ – ani tak ale nemáte jistotu, že vám to nejbližší zastaví. Princ Philip anebo herec Stephen Fry jsou známi tím, že mají svůj vlastní osobní taxík, aby mohli po městě cestovat v anonymitě.

Londýnský taxík

Saint Martins, King’s Cross

Užitečné tipy

Camden. Severně od nádraží Euston Station leží čtvrť Camden, kde začínalo mnoho dnes slavných kapel. Zkuste podniky Barfly, Jazz Café, Dublin Castle anebo Bull and Gate. V okolí Camden Lock je také velký trh s alternativní módou.

Tanec. Pokud jde o klasický balet, hlavními scénami jsou Royal Opera House (sídlo Royal Ballet) a London Coliseum (sídlo English National Ballet). Hlavní scénou současného moderního tance je Sadler’s Wells ve čtvrti Islington, severně od City.

Royal Mews. Navštivte Royal Mews na Buckingham Palace Road – uvidíte královniny koně, kočáry, ale i motorová vozidla používaná při korunovacích, státních návštěvách, svatbách a podobných ceremoniálních příležitostech.

Bloomsbury Group. Počátkem 20. století se skupina přátel, do níž patřili například E. M. Forster, Lytton Strachey, J. M. Keynes, Clive a Vanessa Bellovi, Duncan Grant anebo Virginia a Leonard Woolfovi, vzájemně navštěvovala ve svých bytech na Gordon Square a diskutovala o literatuře a umění. Mezi další významné rezidenty ve čtvrti Bloomsbury patřili Thomas Carlyle (bydlel na 38 Ampton Street), Edgar Allan Poe (83 Southampton Row), Anthony Trollope (6 Store Street) a W. B. Yeats (5 Upper Woburn Place).

Wellcome Collection. Naproti nádraží Euston Station se nachází skvělý výstavní prostor Wellcome Collection (www.wellcomecollection.org) věnovaný medicíně a jejímu vztahu k umění a společnosti.

Tower Bridge. Hned u Tower of London stojí proslulý most Tower Bridge (www.towerbridge.org.uk). Z vysoko umístěných lávek pro pěší je nádherný výhled.

Imperial War Museum. Muzeum dokumentující hrůzy moderních válek (Lambeth Road; www.iwm.org.uk) je umístěno v někdejší psychiatrické léčebně.

Divadlo Globe. Sezona tohoto divadla pod otevřeným nebem probíhá od května do začátku října. Máte-li vstupenky na stání, vezměte si pro případ deště pláštěnku, deštníky nejsou povoleny.

18 Folgate Street. Dvě ulice za trhem Spitalfields se nachází Dennis Severs’ House (www.dennissevershouse.co.uk). Do tohoto domu se v roce 1967 přistěhoval Dennis Severs, rodák z Kalifornie. Zakoupil zde dům, který kdysi patřil rodině výrobce hedvábí, a vše uvedl do stavu odpovídajícího 18. století. Dnes to vypadá, jako by původní rodina před malou chviličkou odešla – na stole je rozjedený koláček a v krbu oheň.

ArcelorMittal Orbit. V olympijském parku (nejbližší stanice metra je Stratford) stojí socha a rozhledna v jednom od Anishe Kapoora – pocta olympiádě. Od dubna 2014 je pro návštěvníky přístupná vyhlídková plošina, z níž je krásný výhled na olympijský park i na město v pozadí.

Hampton Court. V létě je možno navštívit zahrady Kew Gardens dopoledne a Hampton Court odpoledne. Lodě vyplouvají od zahrad Kew ve 12.00 a 13.00, zpět od Hampton Court se vracejí v 15.00 a v 16.00. Více informací na www.wpsa.co.uk.

Občerstvení v kavárně v Shoreditch

Stravování

Anglická kuchyně byla ještě vcelku nedávno vnímána jako fádní a nepříliš kvalitní. Dnes je všechno jinak: tak jako si lze v Londýně vychutnat povedené variace na recepty cizích kuchyní, můžete si pochutnat i na původní britské klasice.

Několik posledních dekád znamenalo výraznou transformaci londýnské restaurační scény. Vkus a chutě Londýňanů, kteří touží po nápadité úpravě těch nejlepších surovin, učinily z města konkurenci zavedených světových gastronomických bašt. Kdysi tomu pravda bylo jinak a britská strava byla předmětem mnoha vtipů, zejména pak ze strany Francouzů. Prezident Jacques Chirac prý jednou prohlásil: „Jak můžete věřit lidem, kteří vaří tak špatně.“ Dnes by jej asi výborná vepřová kotleta nebo skotský humr u Gordona Ramsayho přiměly k tomu, aby vzal svá slova zpět.

Britská kuchyně

Stejně jako zápal pro vlastní pojetí cizích kuchařských škol přispělo k rozkvětu londýnské restaurační scény i znovuzrození tradiční britské kuchyně. Nová generace šéfkuchařů správně odhadla, že britská strava může znamenat víc než kus masa se dvěma druhy zeleniny anebo těžce stravitelný masový koláč se spoustou omáčky. Dnes najdete na jídelníčcích kraby z přístavu Cromer, šproty z Cornwallu, kachnu z Gressinghamu, šťavnaté jehněčí z Herdwicku, hovězí z Gallowaye anebo tradiční dezerty, jako jsou Eccles cake s lancasterským sýrem nebo moučník zvaný bread-and-butter pudding. Toto nové kulinářské nadšení prosáklo i do obyčejnějších restaurací, kde se různé pokrmy připravují s péčí a láskou k řemeslu a servírují se s pocitem hrdosti.

Kde se najíst

Luxusní restaurace

Kromě zavedených podniků, jako je třeba Le Gavroche, se v poslední době v Londýně objevila spousta nových uchazečů o michelinské hvězdy. Gordon Ramsay, Marcus Wareing, Tom Aikens anebo Angela Hartnettová – ti všichni (a mnozí další) zvedli úroveň nabídky restaurací.

Jídla v řadě podniků jsou připravována podle francouzských kuchařských postupů. Dokonce takzvaný „moderní britský styl“ je vlastně kombinací vysoce kvalitních britských ingrediencí a francouzských metod přípravy. Chcete-li vyzkoušet něco jiného, zkuste River Café, kde vaří moderní italskou kuchyni, nebo indickou restauraci Benares.

Tvrdí se také, že mnohé restauranty v Londýně věnují více pozornosti designu interiéru a své image než kvalitě připravovaných pokrmů. Například v podnicích, jako jsou Sketch nebo China Tang,mnozí lidé vnímají, že chutné jídlo na talíři je zásluhou kuchaře, a ne dekorace interiéru. Ještě o krok dál jsou podniky, jako je například The Ivy, kam někteří lidé chodí jenom proto, že tam na oběd či na večeři chodí také celebrity.

Mnohé špičkové restauranty vyžadují rezervace týdny, někdy i měsíce předem. Buďte si také vědomi toho, že pokud poskytnete takové restauraci při rezervaci podrobné údaje týkající se vaší platební karty, může si z ní tento podnik strhnout určitý poplatek v případě, že se nakonec v čase zamluvené rezervace neobjevíte.

Hospody

Pokud jsou výše zmíněné rezervace na týdny dopředu a všechny ostatní formality pro vás příliš, nezoufejte: všechno ještě není ztraceno. Někdy mohou být ty nejlepší gastronomické zážitky z Londýna docela levné.

Důležitou součástí britského společenského života byly odedávna hospody neboli hostince, které se v poslední době dočkaly, řekněme, znovudocenění. Tradiční britská hospodská klasika je v podstatě specifickou kuchyní sama o sobě (a nemáme tím na mysli nějaký obložený talíř s povadlým listem hlávkového salátu a klínkem sýra). Představte si steak and kidney pudding (steak s ledvinkovým pudinkem), dobrou domácí sekanou, zapečené brambory na lancashirský způsob, klobásky s bramborovou kaší nebo tradiční „nedělní roštěnou“. Pokud jsou správně a kvalitně připravené, mohou být uvedené pokrmy skutečnými delikatesami.

Některé tradiční hospody byly přeměněny na takzvané gastro-pubs. Mnohé z nich s citem, jiné naprosto bezohledně, takže původní hospoda tím byla doslova znesvěcena: byla odstraněna stoletá patina, podlaha vydrhnuta pískem, stěny znovu nabíleny, přinesen moderní nábytek a proměnou prošla i nabídka jídel, která se nyní orientuje na středomořskou kuchyni.

Na druhou stranu, když se to dělá dobře, může být takový gastro-pub skvělým podnikem. Zkuste třeba The Anchor and Hope v Southwarku, The Coach and Horses na okraji City nebo The Cow na Westbourne Park Road ve čtvrti Notting Hill.

Etnické restaurace

Další významnou „oporou“ londýnské gastronomie je široká škála etnických restaurací – zejména indických, pákistánských, čínských, japonských, vietnamských a thajských. Podle zdrojů z oficiálních londýnských úřadů je mezi 6000 licencovanými restauracemi zastoupeno 53 různých národních kuchyní. Zajděte na Kingsland Road v East Endu, chcete-li si pochutnat na vietnamských či tureckých jídlech, do okrsků Whitechapel nebo Tooting (v jižním Londýně) za kuchyní indickou nebo do Stockwellu (též na jih od řeky) za portugalskými dobrotami.

Greasy spoons, pie and mash a fish and chips

Trochu přehlížené bývají, dnes postupně zanikající, londýnské podniky nabízející pořádný (i když ne vždy až tak moc zdravý) žvanec. Ještě asi před 15 lety se dalo najít mnoho jídelen s obyčejnými teplými jídly za lidové ceny. Dnes tyto podniky, servírující většinou fish and chips, pie and mash a podobné pokrmy, ustupují naleštěným kavárnám, barům a řetězcům rychlého občerstvení, které si mohou dovolit platit čím dál vyšší nájmy.

Podniky přezdívané greasy spoon (mastná lžíce) většinou připravují klasickou anglickou snídani po celý den: vajíčka, slaninu, hranolky, fazole, někdy krvavou tlačenku nebo bubble and squeak, což jsou zapečené brambory se zeleninou, a také tradiční silný čaj. Na www.classiccafes.co.uk najdete seznam těch nejlepších podniků tohoto druhu.

Jídelny zvané pie and mash servírují masové koláče (pies) nebo úhoře s petrželovou omáčkou a k tomu šťouchané brambory. Provozovny mívají obvykle vykachličkovaný interiér, stoly s keramickou či kameninovou deskou a k sezení dřevěné lavice. Jako příklad uveďme Manze’s na Tower Bridge Road nebo F. Cooke na Broadway Market v East Endu.

Posledním typem jsou provozovny prodávající fish and chips – typicky mastné hranolky (které byste takto doma nikdy nepřipravili) a k tomu většinou dvakrát smaženou rybu v trojobalu. Vyzkoušejte Fryer’s Delight na Theobald’s Road nebo Rock & Sole Plaice v Covent Garden (trasa 3).

Restaurační řetězce

V Londýně najdete více restauračních řetězců než v kterémkoli jiném evropském velkoměstě. Některé patří mezi špičku (Wahaca či Leon), jiné jsou fádní a jejich návštěvou budete nejspíše zklamáni.

Nápoje

Pivo

Tradičně bylo vždy pivo pro Británii tím, čím je víno pro Francii. Vyrábí se zde různé typy: od ležáku (v současnosti v Británii asi nejoblíbenějšího) přes svrchně kvašené pivo typu ale (sladší a plnější) až po tmavý stout (krémovité pivo připravované z praženého ječmene) – nejznámějším reprezentantem tohoto typu je irský Guinness.

V hospodách se pivo točí buď za pomoci natlakování oxidem uhličitým, nebo pomocí ruční pumpy. Druhá metoda se obecně používá pro piva zvaná real ale, což je nefiltrované a nepasterizované pivo, které vyžaduje pečlivé skladování při správné teplotě.

Víno

Popularita vína v Británii velmi vzrostla během posledních desetiletí. Dříve podávaly restaurace pouze německé víno Liebfraumilch nebo italské Lambrusco. Dnes očekávejte pestřejší nabídku – i vína z jiných kontinentů. Rostoucí obliba vína přivedla dokonce některé pěstitele k pokusům vypěstovat vinnou révu přímo v Anglii. Zkuste třeba restaurant Roast u Borough Market (trasa 10). Tam najdete slušný výběr vín pocházejících z Anglie.

Cider

Mnohem delší tradici má v zemi nápoj zvaný cider, který se v jihozápadní Anglii vyráběl už před příchodem Římanů. Připravuje se z mírně alkoholického zkvašeného jablečného moštu a říká se mu také scrumpy. Hrušková obdoba tohoto nápoje pak bývá nazývána perry. Bohužel ve většině hospod dostanete jenom masově vyráběný cider z jablečného koncentrátu. Chcete-li ochutnat kvalitnější cider, zkuste podnik The Blackfriar (trasa 8), The Harp na Chandos Place, schovaný za kostelem St Martin-in-the-Fields (trasa 1) nebo restauraci Chimes na Churton Street v okrsku Pimlico.

Whisky

Další specialitou britských ostrovů je whisky, která se však pálí ve Skotsku a v Irsku. K dostání je single malt (jednosladová), která pochází z jedné palírny a jednoho ročníku, nebo blended (míchaná), jež je levnější a vyrábí se jako směs z více palíren. Ve většině hospod mají na výběr z obou těchto typů, fajnšmekři se mohou stát členy společnosti Whisky Society, která má své prostory nad restaurací Bleeding Heart na Hatton Garden ve čtvrti Clerkenwell (Bleeding Heart Yard; www.smws.co.uk).

Poslední objednávky

Ve většině hospod zazní kolem 23.00 zvonec a ozve se volání „last orders“ (poslední objednávky). Očekává se, že hosté dopijí a zvednou se k odchodu do 23.30. V roce 2003 byla sice přijata nová legislativa umožňující majitelům barů a hospod prodloužit otevírací dobu dle jejich uvážení, ve skutečnosti o to však zažádala jen menší část podniků. Nicméně se opět rozpoutala debata o trochu divoké pijácké kultuře Britů.

Oblíbená japonská kuchyně

Retro rychlé občerstvení, South Bank

Borough Market

Ceny jídla a pití

Průměrná cena jídla o dvou chodech pro jednu osobu (se sklenkou vína):

££££ = více než 40 liber

£££ = 25–40 liber

££ = 15–25 liber

£ = méně než 15 liber

Lákavá paella

Hospoda na Leadenhall Market

Trhy s potravinami

Pravděpodobně nejlepším trhem s potravinami je Borough Market poblíž mostu London Bridge (čt 11.00–17.00, pá 12.00–18.00, so 8.00–17.00). Informace o farmářských trzích najdete na www.lfm.org.uk. Hlavními trhy jsou: Smithfields s masnými produkty (po–pá od 3.00; jednou měsíčně komentovaná prohlídka), Billingsgate s pestrou nabídkou ryb (momentálně přeložený do Docklands; út–so 4.00–9.30) a Spitalfields specializovaný na ovoce a zeleninu (momentálně přeložený do Leytonu; po–so otevřeno 24.00 –11.00).

Obuvnictví Lobb’s

Nakupování

Napoleon nazval Angličany národem obchodníků. Možná měl pravdu. Ať už se vydáte do ulic kupovat velký klavír, podprsenku přesně na míru, živého papouška nebo tabatěrku, v Londýně vše určitě seženete.

S více než 30 000 obchody, ve kterých dostanete opravdu všechno, na co si vzpomenete, je Londýn místem, kde se dá skutečně utratit dost peněz. A na rozdíl od některých jiných evropských měst se zde nezavírá ani v neděli, ani o letních prázdninách. Londýn je prostě město, kde lze nakupovat 365 dnů v roce.

Nákupní oblasti

Kvůli rozlehlosti města musí milovníci nakupování pečlivě vybírat, kam se za nákupy vydají. Zorientovat se v Londýně je však relativně jednoduché, protože město lze rozdělit do nákupních oblastí, z nichž každá nabízí něco jiného. A v některých případech jsou skutečně celé ulice věnovány určitému typu zboží: třeba Savile Row a Jermyn Street pánským oděvům, Hatton Garden šperkům nebo Carnaby Street značkové módě pro volný čas.

Nejlepším prostředkem pro přejíždění z jedné oblasti do druhé je asi metro, i když na zpáteční cestě, obtěžkáni zakoupeným zbožím, dáte možná přednost taxíku. Také síť městských autobusů je hustá, jsou však pomalejší a jejich linky nejsou tak přehledné. A zbývá samozřejmě možnost projít se pěšky: vzdálenosti mezi některými nákupními třídami – např. Oxford Street, Piccadilly, Regent a Bond Street – nejsou zase tak moc velké.

Módní okrsky

Pro příznivce nejnovější módy je asi tou správnou adresou ulice Knightsbridge, kde obchodní domy Harrods a Harvey Nichols nabízejí nejvyšší koncentraci značek, jako jsou Armani, Yves Saint Laurent apod., hned vedle nich najdete modely od renomovaných britských návrhářů, jako jsou Katharine Hamnettová, Anya Hindmarchová a Bruce Oldfield, abychom jmenovali alespoň některé z nich. Dále na King’s Road a Fulham Road ve čtvrti Chelsea najdete obchody se zbožím od Anny Fontaineové nebo Amandy Wakeleyové.

Bond Street ve čtvrti Mayfair se rovněž pyšní značkovými obchody, zejména s módou i šperky. Sídlí zde také jedny z nejlepších londýnských obchodů se starožitnostmi. Sousední rovnoběžná Cork Street je plná obchodů s moderním uměním, o kousek dál na severovýchod pak leží proslulá ulice Savile Row.

Okolí Piccadilly

Kolem Piccadilly se nacházejí některé z nejstarších dosud fungujících obchodů v Londýně, mnohé z nich mají královské privilegium dodávat své zboží do Buckinghamského paláce. Přímo na Piccadilly je obchod s potravinami Fortnum & Mason a knihkupectví Hatchards. Souběžná s Piccadilly je Jermyn Street, kde sídlí zejména specialisté na košile, ale dají se zde koupit i hedvábné župany nebo trepky s monogramem. Na kolmé St James’s Street najdete pak kloboučnictví Lock’s a obchod s obuví Lobb’s. Pár stovek metrů na východ odtud je Regent Street – vůbec první „nákupní třída“ na světě. Ta vede z Piccadilly Circus na sever i na jih a sídlí na ní největší britské hračkářství Hamleys a také obchod s uměleckými předměty a řemeslnými výrobky – Liberty.

Obchodní řetězce a obchodní domy

Nejdůležitější obchodní třídu města Oxford Street charakterizují značkové řetězce a vyhlášené obchodní domy. Selfridges a John Lewis poblíž stanice metra Bond Street představují asi ty nejznámější z nich. Poblíž Oxford Circus leží další nákupní ulice zvaná Carnaby Street. Na východním konci Oxford Street je potom Tottenham Court Road, které dominují zejména obchody s elektronikou a hudebními nosiči, jakož i prodejny bytových doplňků jako třeba Habitat a Heal’s.

Soho a Covent Garden

Ačkoliv čtvrť Soho se nikdy zcela nezbavila svého dekadentního stigmatu, mezi sexshopy najdete i dobrá lahůdkářství a obchody nabízející pouliční rapperskou módu. Knihomolové by měli zamířit na Charing Cross Road a na Cecil Court, kde jsou jak antikvariáty, tak obchody s novými knihami.

V Covent Garden se prodává módní zboží, ale také tu narazíte na obchody specializované třeba na čajové konvice, sýry nebo dřevěné hračky.

Trhy

V Londýně zavítejte rovněž na trhy se starožitnostmi, řemeslnými výrobky, oblečením a samozřejmě také s potravinami. Co se týká zmíněných starožitností, nejčastějším cílem zájemců je Portobello Road, kde se hlavní trh koná vždy v sobotu. Mohou také zamířit do Alfies Antique Market (út–so 10.00–18.00) na Church Street ve čtvrti Marylebone. Trochu vyšší úroveň je na Kensington Church Street, kde má své obchody asi osm desítek starožitníků.

Pokud jde o oblečení a řemeslné výrobky, v East Endu se konají víkendové trhy ve Spitalfields a v Brick Lane, ve všední dny potom v Petticoat Lane (také v neděli ráno). Dále jsou zde Portobello Road (retro styl) a Camden Lock (retro, klubová scéna, gotika a punk; denně 10.00–18.00). Na trhu v Greenwichi (út–ne) se prodávají hlavně řemeslné výrobky a lahůdky.

Potraviny v Harrods

Camden Market

Představení Jindřicha VIII. v Shakespearově divadle Globe

Zábava

Ať už se zajímáte o poslední filmové novinky nebo klasické drama, chcete poslouchat Mahlera, muzikálovou hudbu či poslední R&B, v Londýně si přijde každý na své.

Město, jakým je Londýn, je dost veliké na to, aby zde mohly vedle sebe existovat nejrůznější kulturní proudy a styly.

Divadlo

Divadelní oblastí Londýna je West End – zejména okrsek kolem ulic Piccadilly, Shaftesbury Avenue, Charing Cross Road, Strand a Covent Garden. Tady se dbá na tradici divadel samotných i na kvalitu nastudování jednotlivých představení. Ve viktoriánských dobách tu vznikala vyšperkovaná divadla, kde většina publika shlížela na pódium z výšky takové, že diváci v nejvyšších řadách dostávali závratě, a kde je skutečně obtížné uniknout pocitu, že pokud by tyto budovy měly být postaveny dnes, požární předpisy by asi vůbec nedovolily, aby opustily rýsovací prkna architektů.

Nicméně West End je pořád divadelním magnetem. Impresáriové se spoléhají na muzikály, revivaly a divadelní hry, které vycházejí vstříc vkusu většinového publika. Výsledkem potom je, že třeba skladatel Andrew Lloyd Webber nebo producent Cameron Mackintosh se zde nejenom proslavili, ale také neskutečně zbohatli.

Drama staré i nové

Mnozí milovníci divadla přísahají, že muzikály vytlačují činoherní produkci. Pohled do divadelních programů to tak zcela úplně nepotvrzuje. Klasická divadelní představení uvádí třeba Donmar Warehouse v Covent Garden nebo National Theatre a Old and Young Vic na jižním břehu řeky. Shakespearovo divadlo Globe je pak úplným „triumfem kultury nad komercí“. Nové hry jsou uváděny na scéně Royal Court, experimentální a alternativní divadlo přináší zase několik scén „na okraji“.

Hudba

Londýn má také aktivní a různorodou hudební scénu, která vychází vstříc každému vkusu. Kluby a bary ve čtvrti Camden v severním Londýně jsou odrazovým můstkem začínajících kapel. Mnoho dnes docela slavných muzikantů hrálo na začátku kariéry třeba v klubu Barfly – a mladé hudební naděje v tom pokračují nadále. Je-li vašemu vkusu bližší spíše jazz, zajděte do podniku Ronnie Scott’s v Soho, vystupují zde poměrně často i zahraniční hvězdy.

Fanoušci klasické hudby najdou v metropoli celou řadu profesionálních orchestrů. Momentálně asi nejlepším je London Symphony Orchestra, který obvykle hraje v centru Barbican. Několik dalších orchestrů – včetně Londýnské filharmonie – má sídlo v Royal Festival Hall v South Bank. V letní sezoně se pak koná přibližně stovka koncertů (sponzoruje je společnost BBC) v Royal Albert Hall ve čtvrti South Kensington. Této akce se účastní mnohé světové orchestry i sólisté, proslulou Last Night pak má ve své režii respektovaný Symfonický orchestr BBC.

Pro operní nadšence má město scény Royal Opera a English National Opera. Royal Opera House v Covent Garden, sídlo společnosti Royal Opera, je nádherným divadlem s představeními hlavně v originálním jazyce. Vstupenky jsou poměrně drahé, pakliže se nespokojíte s lístky na stání. English National Opera sídlí v London Coliseum na St Martin’s Lane. Vstupenky sem jsou o poznání levnější než do Covent Garden a dají se někdy sehnat ještě večer před představením.

Film

Chcete-li si zajít v centrálním Londýně na některý z posledních hollywoodských trháků, tím správným místem pro vás je náměstí Leicester Square (trasa 3), kde sídlí velké multiplexy. Ceny vstupenek jsou poměrně vysoké, odpovídá tomu však vysoká kvalita projekce i zvuku. Pokud se vám více líbí spíše artové snímky, kousek odtud ve čtvrti Soho je kino společnosti Curzon Cinema (www.curzoncinemas.com).

Na jižním břehu Temže u Southbank Centre sídlí British Film Institute (BFI), vládou podporovaná organizace, která zajišťuje promítání starších i novějších filmů, pořádá filmové festivaly, přednášky o filmu a podobné akce. BFI provozuje také Imax kino poblíž nádraží Waterloo Station, kde jsou na velkoplošné plátno promítány filmy nejrůznějších žánrů (mnohdy i ve 3D).

Noční život

Londýn má několik center nočního života: Hoxton a Shoreditch v East Endu jsou místa s mnoha bary a nočními kluby, kde dýdžejové pouštějí nejnovější hity. Velké kluby s populární hudbou najdete i na Leicester Square a v Covent Garden. Do čtvrti Camden můžete vyrazit za živou hudbou. Klubová gay scéna je soustředěna zejména do čtvrti Vauxhall jižně od řeky a na ulicích Old Compton a Brewer Street ve čtvrti Soho, kde najdete také různé kabarety.

„Last Night“

Historický Londýn

Historické milníky

Od skromných počátků, přes plenění, požáry, morové epidemie a války; z toho všeho se Londýn dostal a vyrostl v jednu z kulturně nejživějších, nejkosmopolitnějších a etnicky nejvíce různorodých metropolí světa.

Nejstarší historie

43

Císař Claudius zakládá obchodní přístav Londinium a nechává postavit most přes řeku Temži.

61

Královna Boudicca plení město, je však poražena a Londýn je obnoven.

kolem 200

Postaveny městské hradby. Londýn se stává hlavním městem provincie Britannia Superior.

410

Římané odcházejí, aby bránili Řím před barbary. Londýn zažívá úpadek.

604

Král Ethelbert nechal vystavět katedrálu svatého Pavla.

kolem 750

Na ostrůvku Thorney Island je založen klášter svatého Petra – pozdější opatství Westminster Abbey.

884

Za vlády Alfréda Velikého se Londýn stává opět hlavním městem.

1042

Eduard Vyznavač přesouvá svůj dvůr do Westminsteru.

Po bitvě u Hastings

1066

Vévoda z Normandie Vilém I. dobývá Anglii.

1078

Zahájena stavba Bílé věže v Tower of London.

1348–9

Morová epidemie zabíjí asi 50 % londýnské populace.

1534

Jindřich VIII. se prohlašuje za hlavu anglikánské církve.

1558–1603

Za vlády Alžběty I. je Londýn metropolí mocného království.

1599

Na nábřeží Bankside je otevřeno divadlo Globe.

1605

Guy Fawkes se pokouší vyhodit do povětří budovu Parlamentu i s králem Jakubem I.

1664–6

Mor znovu zasahuje Londýn, tentokrát si vyžádá asi 110 000 mrtvých.

1666

Velký požár Londýna ničí 80 % budov ve městě.

Po velkém požáru Londýna

1675

Sir Christopher Wren začíná přestavbu katedrály svatého Pavla.

1783

Poslední veřejná poprava v Tyburnu u Marble Arch.

1834

Zahájena přestavba budovy Parlamentu po jeho požáru.

Období britského impéria

1837–1901

Vláda královny Viktorie, budování impéria a průmyslová revoluce.

1849

Henry Charles Harrod otevírá obchod na Knightsbridge.

1851

Úspěch slaví Světová výstava v pavilonu architekta Josepha Paxtona Crystal Palace, nově otevřeném v Hyde Parku.

1859

Do hodinové věže Parlamentu je zavěšen zvon Big Ben.

1863

Londýnské metro otevírá svou první trasu Metropolitan line.

1888

Sériový vrah, známý jako Jack Rozparovač, řádí ve čtvrti Whitechapel.

20. století

1914–18

První světová válka. Zepelíny bombardují Londýn.

1922

Společnost BBC vysílá první rozhlasové pořady.

1939–45

Druhá světová válka. Londýn je intenzivně bombardován.

1951

Britský festival. Vybudováno Southbank Centre.

60. léta

Londýn se stává hlavním městem módy, hudby a umění.

80. léta

Éra Margaret Thatcherové. Bombové útoky IRA.

1986

Margaret Thatcherová rozpouští Greater London Council.

1997

Nová labouristická vláda Tonyho Blaira. Objevuje se slogan Cool Britannia.

21. století

2000

Otevření Dome, London Eye, Tate Modern a prodloužení trasy metra Jubilee Line. Ken Livingstone zvolen starostou.

2001

Starosta Livingstone obnovuje Greater London Authority.

2005

Teroristický útok 7. července si vyžádá 52 obětí, zraněno je na 700 lidí.

2008

Boris Johnson zvolen starostou města.

2012

Londýn slaví diamantové výročí královny Alžběty a pořádá LOH.

2013

Londýnské metro slaví 150. výročí otevření své první trasy.

Doporučené trasy

Hlavní pamětihodnosti

Národní galerie

Covent Garden a Soho

Piccadilly a Mayfair

Marylebone

Regent’s Park

Bloomsbury

Holborn a Inns of Court

City

South Bank

Z Tate do Tate

Hyde Park

South Kensington a Knightsbridge

Chelsea

Hampstead

Notting Hill

East End

Výlet Routemasterem

Greenwich

Kew

1 Hlavní pamětihodnosti

Lvi na Trafalgar Square

Délka trasy: 5 km

ČAS: celý den

Výchozí bod: Trafalgar Square

Cíl: Buckinghamský palác

V neustále se měnícím světě je uklidňujícím zjištěním, že admirál Nelson pořád shlíží ze svého sloupu na Trafalgar Square, britský premiér nadále úřaduje v čísle 10 v Downing Street, Big Ben odbíjí z věže na rohu Parlamentu a královna stále sídlí v Buckinghamském paláci.

Tato trasa je vhodná pro návštěvníky, kteří jsou v Londýně poprvé, a pro ty, kteří chtějí navštívit nejznámější budovy a památky spojené s královskou rodinou anebo s britskou vládou.

Trafalgar Square

Trafalgar Square [1] (Trafalgarské náměstí) se nachází v samém středu Londýna, jak dosvědčuje plaketa na jeho jižní straně. Navrhl je princ regent v roce 1820. Jeho současnou podobu projektoval Charles Barry v roce 1838 a jméno dostalo v roce 1841 na památku Nelsonova vítězství nad Napoleonem.

Nelsonův sloup

Uprostřed náměstí stojí 46 m vysoký žulový pilíř se sochou admirála Nelsona na vrcholu Nelson‘s Column (Nelsonův sloup). Postava admirála je zpodobněna pouze s jednou paží, jak hledí směrem k jihu – na flotilu miniaturních lodiček, které zdobí vrcholky vlajkových stožárů na třídě Mall. Dílo bylo dokončeno v roce 1843, sloup navrhoval William Railton a sochu vytvořil E. H. Baily. Čtyři proslulé lvy umístěné v rozích základny sloupu přidal v roce 1867 Edwin Landseer – nechal je odlít z děl poražené francouzské flotily.

Po stranách sloupu jsou dvě kašny: původní fontány nahradil v roce 1939 Edwin Lutyens o něco většími. Ve třech rozích náměstí jsou umístěny sochy britských hrdinů – generála Charlese Napiera, generálmajora sira Henryho Havelocka a jezdecká socha krále Jiřího IV. Ten sedí na koni bez sedla a třmenů a bez jezdeckých bot. Čtvrtý podstavec zůstal prázdný a bývá využíván pro obměňující se prezentace současného sochařského umění.

Okolo náměstí

Budovy lemující náměstí, jako jsou velvyslanectví Kanady, Jižní Afriky či Ugandy, připomínají zašlou slávu Britského impéria, kdy tyto země (a mnohé další) byly jeho koloniemi. Severní části dominuje budova National Gallery [2] (Národní galerie; trasa 2), v níž jsou vystavena díla od středověku až po 19. století. Na trávníku před ní stojí socha krále Jakuba II. od Grinlinga Gibbonse vytvořená v roce 1686. O kousek dál najdete menší sochu George Washingtona, oficiální dar státu Virginie. Socha stojí na půdě dovezené z USA, aby nebyl porušen Washingtonův slib, že již nikdy nevkročí na britskou půdu.

St Martin-in-the-Fields

Na východní straně náměstí se tyčí St Martin-in-the-Fields [3] (kostel sv. Martina v polích; www.stmartin-in--the-fields.org; po–so 8.30–18.00; po–pá 13.00–14.00 zavřeno, ne pouze 15.30–17.30; vstup zdarma). Chrám zde stojí už od 13. století a jeho název připomíná, že tehdy budova stála skutečně doslova v polích mimo město.

Dnešní budova byla dokončena v roce 1726 podle návrhu Jamese Gibbse. Směsice klasicistního a barokního stylu se stala později vzorem při stavbě mnohých kostelů v USA. Výstavbu chrámu z valné části zaplatil král Jiří III. Stavba zůstává farním kostelem pro Buckinghamský palác; lóže vlevo od galerie je rezervována pro členy královské rodiny.

V kostele se kromě bohoslužeb konají rovněž koncerty klasické hudby. Je zde i galerie Brass Rubbing Centre a příjemná kavárna. Na hřbitově u kostela jsou pohřbeni například milenka krále Karla II. Nell Gwynnová, dále William Hogarth anebo Joshua Reynolds.

Whitehall

Zamiřte z Trafalgar Square směrem na jih po třídě Whitehall, nazvané podle paláce Jindřicha VIII. Ten lehl popelem v roce 1698. Ve většině monumentálních budov na uvedené třídě sídlí ministerstva a další vládní úřady, hned zkraje je to Admiralita po pravé straně a Ministerstvo obrany po straně levé.

Horse Guards

Na pravé straně třídy (jdete-li od Trafalgar Square) můžete vstoupit do objektu Horse Guards [4], kde sídlí jízdní stráž královny, která ji doprovází při ceremoniálních příležitostech. Střídání jízdních stráží zde probíhá denně (www.changing-the-guard.com; po–so v 11.00, ne v 10.00). Foťáky cvakají ostošest, koně pohazují hlavami, vzduchem létají řízné povely – a po celé té slávě se jízdní oddíly opět vrátí do kasáren.

Banqueting House

Naproti Horse Guards stojí Banqueting House [5] (www.hrp.org.uk; po–so 10.00–17.00; vstupné). Pro krále Jakuba I. jej postavil Inigo Jones jako součást paláce Whitehall v letech 1619–22. Jednalo se o první londýnskou budovu z portlandského kamene a také první stavbu v Anglii, kterou ovlivnil proslulý italský architekt 16. století Andrea Palladio. Ve své době musela tato budova působit avantgardně a úchvatně – obklopena tudorovskými hrázděnými budovami, jež vyhořely v roce 1698.

Rubensův strop uvnitř ostře kontrastuje s poměrně strohým exteriérem budovy. Strop nechal freskami vyzdobit Karel I. na počest svého otce Jakuba I. Výjevy oslavují královský majestát svěřený Bohem dynastii Stuartovců. Ironií osudu je, že král Karel I. byl právě před touto budovou v roce 1649 sťat, což připomíná busta u vchodu do paláce.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Londýn.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.