Obsah

Ideální trasy pro...

Úvod

Objevte Barcelonu

Stravování

Nakupování

Zábava

Modernisme

Katalánština

Historické milníky

Doporučené trasy

La Rambla

Královská Barri Gòtic

Úřednická Barri Gòtic

Sant Pere

La Ribera a El Born

El Raval

Pobřeží

Ciutadella

Podél pláže

Eixample

Sagrada Família a Park Güell

Montjuïc

Barça

Pedralbes

Gràcia

Tibidabo

Sitges

Za vínem

Po stopách Dalího

Praktické informace

Ubytování

Restaurace

Noční život

Tipy A–Z

Užitečné fráze

Literatura a film

O publikaci

Ideální trasy pro…

Obdivovatele Architektury

Od katalánské gotiky v okolí Královského paláce (trasa 2) až k moderní architektuře ve čtvrti Eixample (trasa 10), včetně slavného barcelonského staveniště, chrámu Sagrada Família (trasa 11).

Rodiny s dětmi

Děti si užijí Muzeum voskových figurín (trasa 1), lodičky na jezeře v Parc de la Ciutadella (trasa 8), pláž (trasa 9), fotbalový klub Barça (trasa 13), muzeum vědy CosmoCaixa a zábavní park Tibidabo (trasa 16).

Milovníky výtvarného umění

Hlavní umělecká lákadla najdete v Museu Picasso (trasa 5) a na kopci Montjuïc ve Fundació Miró a Palau Nacional, místě s jednou z nejlepších světových sbírek románského umění (trasa 12). Milovníci Dalího by si měli udělat výlet do Figueres (trasa 19).

Zájemce o flóru a faunu

Budete-li hledat kousek zeleně, abyste zahlédli místní papoušky, nebo si budete chtít prohlédnout zoo, navštivte Parc de la Ciutadella (trasa 8). Milovníci květin se mohou vypravit do zahrad na kopci Montjuïc (trasa 12).

Labužníky

Ochutnejte skvělé tapas na třídě Passeig de Gràcia (trasa 10) nebo si ve čtvrti Gràcia (trasa 15) zajděte na drink do jednoho z barů. V rámci výletů můžete poznat i katalánskou vinařskou oblast (trasa 18).

Noční ptáky

Podniky otevřené dlouho do noci najdete po celém městě, ale dobré je začít ve čtvrtích El Born (trasa 5) a La Rambla (trasa 1), kde je rušno jak přes den, tak v noci. Můžete se také uvolnit v přístavu Port Olímpic na pobřeží (trasa 9).

Hudební nadšence

Na nejvyšších místech vašeho seznamu návštěv by mělo figurovat operní divadlo Teatre del Liceu (trasa 1) a palác hudby Modernista Palau de la Música Catalana (trasa 4). Doporučit lze také znamenité muzeum hudby Museu de la Música (trasa 8).

Sportovní typy

Navštivte olympijský areál zbudovaný v roce 1992 a zároveň také Museu Olímpic i de l’Esport na Montjuïku (trasa 12) nebo vzdejte hold fotbalovému klubu Barça v Camp Nou (trasa 13).

Úvod

Úvod do místopisu Barcelony, jejích zvyků a kultury, navíc užitečné základní informace o zdejší kuchyni, historii a o tom, co dělat, když do Barcelony přijedete.

Objevte Barcelonu

Stravování

Nakupování

Zábava

Modernisme

Katalánština

Historické milníky

Pohled z Park Güell

Objevte Barcelonu

Pulsující dynamické město, současně však vášnivě chránící své dědictví. Barcelona nabízí vše od pokladů gotiky přes tradiční tance až po stylové bary, inovativní architekturu a skvělé jídlo.

Pokud se někdo zeptá, co je opravdu nutné v Barceloně vidět, odpověď bude vždy stejná: projděte se prostě po ulicích. Pouze v několika málo městech jsou procházky tak příjemné jako v Barceloně, a to díky jejímu bohatému architektonickému dědictví, od obrovských kvádrů z římských dob a úzkých středověkých uliček přes skvostná díla Gaudího a dalších modernistů až po strohé zářivé bloky budov z 21. století.

Rozvoj města

Barcelona leží na pobřeží Středozemního moře v severovýchodní části Španělska, přibližně 260 km od francouzských hranic a 625 km od Madridu. Je to druhé největší město Španělska, založené Římany. Oppidum Barcino se rozkládalo za zdmi ohraničujícími plochu, na níž dnes stojí katedrála a vládní budovy na Plaça de Sant Jaume. Během středověku – zlatého věku Katalánska – barcelonští vévodové posunuli hradby směrem na jih za dnešní rušnou třídu La Rambla a zahrnuli do města oblast El Raval, čímž vznikla Ciutat Vella (Staré Město), jak ji známe dnes. Za ní ležel na kopci Montjuïc židovský hřbitov.

19. století

Na konci 19. století se město začalo dále rozrůstat směrem do vnitrozemí (Eixample) a začalo být formováno do podoby dokonalé sítě. Současně se směrem na sever podél pobřeží rozvinula průmyslová oblast. Ciutat Vella, Eixample (kde se nachází chrám Sagrada Família Antoniho Gaudího a mnoho dalších staveb moderní architektury), stejně jako starší průmyslová oblast, která se mezitím změnila na oblast plážovou (Barceloneta a přístav), představují tři části města přitahující nejvíce návštěvníků.

Jak nalézt cestu

Vyznat se v Barceloně je poměrně snadné. Město je soustředěno okolo náměstí Plaça de Catalunya, které odděluje starou část města od nové. Síťový systém ulic ve čtvrti Eixample je celkem snadné pochopit, a ačkoliv uličky Ciutat Vella připomínají labyrint, je to spíše zábava. Dobrý způsob, jak získat orientaci ve městě, je vyjížďka vyhlídkovým autobusem, který objíždí všechny hlavní památky. Můžete do něj jednoduše naskočit a pak zase vystoupit podle vlastní potřeby. Další způsob, jak získat prostorový pojem o Barceloně, je výlet lodí okolo přístavu nebo se nechte vyvézt kabinkovými lanovkami na vyvýšená místa, odkud uvidíte město z ptačí perspektivy.

Pokud vyjedete k hradu na vrchol kopce Montjuïc, spatříte město rozprostřené daleko k jihu, za obchodní přístav až k řece Llobregat. Když se vydáte v opačném směru na sever a projdete celou délku pláže, dostanete se až k novému Foru a řece Bésos, která tvoří severní okraj města. Kopcovitý hřeben Serra Collserola s kostelem Sagrat Cor na vrcholu Tibidabo brání přílišnému rozrůstání města směrem do vnitrozemí.

Veřejná doprava

Dopravní systém včetně propracované sítě metra vás doveze, kamkoli potřebujete. Na metro, vlaky a autobusy platí stejné jízdenky, které jsou relativně levné, zvláště když si je kupujete v bločcích po deseti. Bližší informace o dopravě najdete v kapitole Praktické informace.

Barrios

Navzdory velikosti Barcelony jsou to malé obce a někdejší vesnice, které tomuto městu dodávají jeho intimní atmosféru. Tyto barrios (čtvrti) mají silnou vlastní identitu a atmosféru, slaví např. své vlastní festivaly, popřípadě i jiné oslavy, podtrhující jejich osobitost. Obvykle se vše odehrává na jednom nebo dvou náměstích s venkovním posezením, umožňujícím lidem zastavit se na kus řeči. Vzhledem k mírnému klimatu a teplotám zřídka klesajícím pod 10 °C v zimě a stoupajícím ke 30 °C v létě se nelze divit, že lidé tráví mnoho času venku. Kdekoli se venku po městě pohybujete, brzy narazíte na oblíbenou ulici nebo náměstí s barem či kavárnou, kde se místní scházejí na ranní cortado (kávu) nebo polední zmrzlinu. A sami si brzo zvyknete na pomalejší rytmus pozdního startu dne (obchody otevírají okolo 10.00), klidných odpolední a pulsujících podvečerů, kdy se zdá, že jsou všichni venku a korzují po ulicích.

Dlouhá tradice

Řada obchodů má stejně jako četné kavárny a bary dlouhou tradici a jejich datum založení spadá do dávné minulosti. Sotva se najde další metropole, která by měla tolik specializovaných obchodů: např. obchod pollería neprodává nic než kuřata; v obchodě cuchillería se prodávají nože a colmado nabízí potraviny a nápoje. Přílivem imigrantů se tato směsice ještě více zpestřila. Jedinečnost obchodního rázu města podtrhují také moderní butiky a zcela ojedinělé návrhářské prodejny na bulvárech Rambla del Raval a Passeig del Born, jejichž prostory vypadají často jako krejčovská dílna s výlohou.

Kreativní duch

Ve městě, které projevuje přímo výbušnou kreativitu jak v hmotných, tak performativních typech umění, představuje diseny (návrhářství a design) takřka všudypřítomný prvek. Typická národní povaha je prý tvořena moudrostí a určitou nespoutaností, z nichž se rodí tvořivost. Výsledkem je kombinace hlubokého konzervatismu a obchodního nadání, jehož dobrým příkladem je chrám Sagrada Família, mimořádné avantgardní dílo vytvořené hluboce věřícím tradicionalistou. Vysvětluje to možná i mnohé z historie města, v níž se střídaly vzestupy a pády, časy prosperity a časy strádání, osvíceného myšlení a štvavých vášní.

Urbanismus

Městské plánování se v Barceloně zcela vyrovná její architektonické virtuozitě. Barcelona je městem, jehož architekti nejsou v neustálé vzájemné opozici, ale podnikají odvážné kroky. Nebojí se strhnout velký blok starých budov a nahradit je špičkovou moderní architekturou, anebo jednoduše ponechat na daném místě volný odpočinkový prostor.

Růst města

Město se rozrůstalo v několika vlnách: během tzv. Zlatého věku ve 13. a 14. století byly vybudovány gotické paláce dnešní Ciutat Vella (Starého Města). Následující architektonický rozvoj byl velmi umírněný, a to až do průmyslového rozmachu v 19. století, kdy se ve čtvrti Eixample začaly objevovat modernistické extravagantní stavby pod dohledem inženýra Ildefonse Cerdày.

V polovině 20. století však generál Franco prakticky veškerý rozvoj zastavil. Když se ve druhé polovině 20. století začaly evropské metropole rozcházet se svým architektonickým dědictvím a začaly nad nimi růst mrakodrapy, Barcelona stagnovala a ocitala se na okraji zájmu správců státních financí.

Po roce 1986 došlo k oživení v souvislosti s šancí získat pořadatelství olympijských her. Město začalo zvát architekty zvučných jmen a vstoupilo do období své druhé renesance Renaixença.

Dynamické město

Po letech stagnace a recese je dnes město opět v pohybu a světoví architekti jako Calatrava, Foster a Rogers touží realizovat zde své projekty. Pozornost se upíná zejména na dvě hlavní tepny probíhající východo-západním směrem k moři, Avinguda Diagonal a Avinguda Parallel. Vytvářejí snadné spojení mezi přístavem (i s nástupištěm pro výletní lodě) a barcelonským Forem s trhy, výstavami a konferenčními budovami. Někdejší průmyslová lokalita Poble Nou byla vyčištěna a přestavěné továrny uvolnily cestu novým technologiím. To vše propojují nové dopravní linky, jak nadzemní, tak podzemní. Je otázkou, jestli kvůli tomuto rozvoji nevezme za své autentický duch Barcelony, nebo půjde o zdařilou koexistenci moderních staveb se starším průmyslovým dědictvím.

Na bulváru La Rambla

Festival Correfoc v plném proudu

Oblíbená pláž Barceloneta

Festivaly a zábava

Barceloňané milují pořádání oslav a stěží najdete měsíc bez slavení. Každá čtvrť pořádá svůj hlavní festival festa major zahrnující velkou rodinnou oslavu, velká i menší jídla připravená pro tuto příležitost, bedny vína a spoustu hudby. Hlavním barcelonským festivalem je týdenní La Mercè během září s velkolepým průvodem obrů, draků a ďáblů, s hudbou, tancem a ohňostroji. Kromě toho ve festivalovém kalendáři figuruje karneval Carnival, předcházející postní době před Velikonocemi, a také večer před svátkem sv. Jana 23. června. Dva typicky katalánské příspěvky do plejády večírků jsou tradiční taneční sardana a stavění „věží“ castells z až pěti lidských postav nad sebou. Mnohem klidnější jsou oslavy svátku sv. Jiří, patrona Katalánska, kdy se jako dárky dávají červené růže a knihy.

Skateři v Parc Diagonal Mar

Při návštěvě Barcelony si nenechte ujít:

Posezení u tapas. Mezi bary nabízejícími tapas si vybere každý: od drobných a více tradičních barů až po ty moderní.

Gaudího stavby. Gaudímu se nemůžete vyhnout, dokonce ani kdybyste chtěli: od impozantního chrámu Sagrada Família a Parku Güell po intimnější domy La Pedrera nebo Casa Batlló.

Procházku po trase Modernista. Zakupte si výtisk průvodce Ruta del Modernisme v jednom ze tří center věnovaných moderním památkám, běžných turistických obchodech nebo v knihkupectví. Najdete zde základní informace ke 115 významným místům ve městě a okolí, včetně restaurací a barů, součástí průvodce jsou i slevové kupony (www.rutadelmodernisme.com)

Ochutnávku nápoje orxata. Čtvrť Barri Gòtic je známá svými granges (nebo granjas), doslova „mlékárnami“. Tyto tradiční kavárny nabízejí mléčné nápoje, včetně orxata, což je tučný nápoj vyrobený z mléka a zemních mandlí. Granges mají obvykle výběr sladkého pečiva a cukroví.

Snídani v La Boqueria. Tržnice La Boqueria je nejbarvitější hned zrána. Vychutnejte si pravou katalánskou snídani, např. mladé olihně a ztracená vejce v El Quim de la Boqueria.

Prohlídku úzkých uliček čtvrti Barri Gòtic. Toulejte se chvíli jejími stinnými uličkami a dvorky s palmami. Zajděte si do městského muzea, kde se dozvíte mnoho zajímavých informací o historii dnešního Starého Města, nebo si na chvíli odpočiňte v malé útulné kavárně Mesón del Café v Carrer de la Llibreteria.

Tanec sardana. Máte tanec v krvi? Pak si v neděli ráno spolu s místními běžte ke katedrále zatančit katalánský tradiční tanec sardana.

Vyhlídku z vrcholu Montjuïc. Trasa 12 vás zavede na kopec Montjuïc, kde si můžete prohlédnout památky na olympijské hry konané v r. 1992. Jen odvážní si troufnou skočit z nejvyššího skokanského můstku ve městě, ale každý si odtud může užít krásný výhled.

Pohoda na El Raval

Torre Agbar ve tvaru rtěnky

Klidné pozorování světa okolo

Kavárenský život na Plaça de Pau Vila

Barceloňané milují zmrzlinu

La Rambla za soumraku

Užitečné tipy

Času je dost. V Barceloně začíná vše později: oběd nezačíná před 14.00 a večeře před 21.00, což je doba, kdy začíná i většina koncertů. Do klubů s živou hudbou nechoďte před 2.00 ráno. Zkraťte si čas tím, že zajdete na tapas.

Prodejní doba. Většina obchodů otevírá mezi 9.00 a 10.00 a zavírá na polední pauzu mezi 13.00 a 14.00, otevírají pak znovu v době od 16.00 nebo 17.00 do 20.00. Mnoho obchodů s oděvy nebo s potravinami zavírá ve 20.30 nebo 21.00. Velké obchodní domy, řetězce a obchodní galerie mají otevřeno i přes oběd. V létě mohou mít menší obchody zavřeno v sobotu odpoledne. Pouze pekařství, cukrárny a některé obchody s potravinami mají otevřeno i v neděli (přibližně do 15.00). Většina obchodů s potravinami má otevřeno denně s výjimkou neděle od rána do 15.00.

Lovy na tržištích. Každý čtvrtek najdete na náměstí Plaça Nova vedle katedrály trh se starožitnostmi a nejrůznějšími tretkami (10.00–21.00, nekoná se tři nebo čtyři týdny během srpna a na začátku září).

Výlet helikoptérou. Cat Helicòpters (www.cathelicopters.com) nabízí desetiminutové lety nad městem. Během letu uvidíte místa spjatá s olympiádou, fotbalový stadion, Tibidabo, Park Güell, chrám Sagrada Família a přístav Marina Fòrum. Heliport najdete na Moll Adossat, v přístavišti výletních lodí.

Módní tipy. Někteří z nejlepších barcelonských návrhářů sídlí ve čtvrti Eixample. Mezi nejznámější patří Antonio Miró, jehož obchod najdete na Carrer del Consell de Cent 349. Z dalších známých míst můžete navštívit obchod Adolfa Domingueze (Passeig de Gràcia 32) a On Land (Carrer de Princesa 25). Obchod Camiseria Pons je příhodně umístěn do moderní budovy na Carrer Gran de Gràcia 49. Salvador Bachiller (Carrer de Mallorca 243) navrhoval módní doplňky a cestovní zavazadla už od r. 1942 a jeho pokračovatelé tak dodnes s vybraným stylem činí.

Prodej lístků na Barçu. Lístky na zápas je možné koupit dopředu na webových stránkách klubu. V den zápasu se lístky dají koupit na stadionu v předprodeji na Travessera de les Corts nebo Avinguda de Joan XXIII. Zápasy začínají mezi 17.00 a 21.00. Základní vstupné je levné, lepší místa bývají na bocích areálu a jsou přibližně ve střední cenové úrovni, nejdražší jsou na tribuně s krytými sedadly. Pamatujte, že na velká utkání jsou lístky nedostatkovým zbožím.

CosmoCaixa. Vezměte v potaz, že vstupné do muzea vědy je vyšší než ve většině ostatních barcelonských muzeí. Důvodem je rychlé opotřebovávání interaktivních prvků používaných hordami zvídavých školáků.

Vinařské trasy. Existují zde cestovní agentury a zprostředkovatelé výletů, kteří organizují vinařské a gastronomické vyjížďky mimo Barcelonu. Nejpodrobnější informace o návštěvě u některého ze 300 místních producentů vín včetně šumivého vína cava dostanete v turistické kanceláři Vilafranca (Carrer Cort 14; tel.: 93 892 0358; www.turismevilafranca.com).

Torre Mare Nostrum na Avinguda Diagonal

Naporcovat kýtu je umění

Stravování

Barceloňané berou jídlo vážně. Budou se vás se zájmem ptát „Kde jste jedli?“ a vaše odpověď bude o vás vypovídat buď jako o osobě s vybraným vkusem, nebo jako o někom, koho je třeba ještě poučit.

Katalánská kuchyně představuje starodávný středozemský způsob vaření. Charakteristické je pro ni aroma horských bylin, oleje a šťávy z rostlin pěstovaných na horských pláních, maso ze zvířat lovených v lesích a na obloze, stejně jako ryby, korýši a další plody moře. Výraz Mar i muntanya (moře a hory) dobře popisuje onu zvláštní směs mořské a horské stravy. Donedávna panoval trend přistupovat ke katalánské klasice inovativně, inspirovaný řadou šéfkuchařů oceněných michelinskými hvězdami. Nová generace šéfkuchařů se však stále více vrací k jednoduššímu stylu a k využívání místních sezonních ingrediencí.

V Barceloně však můžete ochutnat i řadu jiných kuchařských stylů. Nedostatek míst, kde se lze dobře najíst, zde rozhodně nehrozí. Luxusnější restaurace ve čtvrti Eixample mají patrně výběr těch nejlepších jídel, postrádají však osobitost restaurací ve Starém Městě. I zde ale klasické podniky jako Agut, Caracoles a 7 Portes soupeří o zákazníky novějších a modernějších zařízení.

Většina barů, hospůdek tabernas, sklípků bodegas a pivnic cervecerías nabízí jídlo také a často na dobré úrovni. Můžete zde ochutnat tapas, dát si sendviče (ve španělštině bocadillos, v katalánštině bocats nebo entrepans) nebo plats combinats (jídlo o jednom chodu), a to kdykoli během dne.

Hlavní jídla

Místní lidé si zpravidla dávají brzkou snídani v podobě cafè amb llet (káva s mlékem, ve španělštině café con leche) s toustem nebo sušenkami. Okolo 11.00 přijde čas na druhou snídani – vydatný sendvič, osmahnuté měsíčky brambor nebo sladké pečivo.

Pozdní oběd, pozdní večeře

Ostatní jídla si Barceloňané, stejně jako Španělé, dávají později. Oběd se zpravidla nejí před 14.00. Večeře se podává zhruba od 21.00 do 23.30, ale o víkendech se lidé často nesejdou k večeři před půlnocí. Čas mezi obědem a večeří můžete přečkat podobně jako místní – okolo 17.30 si dejte někde sendvič nebo něco sladkého v pastisserii (cukrárně), popřípadě po 19.00 si zajděte do baru na tapas.

Menu

Barceloňané obvykle jedí jídla o třech chodech, včetně dezertu a kávy, a to jak na oběd, tak na večeři. Není však neobvyklé první chod sdílet se spolustolovníky nebo si objednat un sólo plato, tedy pouze hlavní chod. Mnoho restaurací nabízí v době oběda menú del día nebo menú de la casa, což je denní obědová nabídka představující ideální poměr ceny a výkonu. Za pevnou cenu dostanete tři chody: předkrm – často polévka nebo salát, hlavní jídlo a dezert – zmrzlina, kousek ovoce nebo všudypřítomný karamelový pudink flam (ve španělštině flan). K tomu navíc víno, pivo nebo vodu v láhvi a chléb. Obyčejně je cena zhruba poloviční oproti té, kterou byste zaplatili, kdybyste si stejné jídlo objednali z jídelního lístku. Menú si objednává i mnoho Španělů, takže není třeba si myslet, že dostáváte nějakou specialitu pro turisty.

Co si dát k jídlu

Typická večeře by měla začít chodem amanida catalana, tedy salátem se studenými kousky masa. Další možností je escalivada, pečený lilek s pepřem, oloupaný, pokapaný olejem a podávaný za studena, nebo esqueixada, salát s drceným tresčím masem. Jako hlavní chod by mohl být suquet (dušená ryba) nebo estofat (dušené maso), botifarra amb mongetes (fazole s párkem) nebo králík (conill), podávaný se šneky (cargols) nebo česnekovou omáčkou alioli. Na žebříčku oblíbenosti stojí u návštěvníků Barcelony vysoko klasické jídlo zvané paella, a to navzdory tomu, že pochází z Valencie. Jinou delikatesou je fideuá, která je podobná jako paella, ale místo rýže se do ní dávají nudle.

Když přijde na dezert, je nejlepší volbou crema catalana (vaječný krém s karamelizovaným cukrem na povrchu). Další laskominou je Mel i mato, vyráběný z medu a krémového sýra. Nejlepší dezerty seženete v místních pastisseriích.

Tapas a raciones

Tapas (v katalánštině tapes) jsou malé kousky lahůdek, jimiž se španělské bary proslavily. Najdete je v desítkách druhů – od jednohubek po zeleninové saláty, olihně, česnekové krevety, humrovou majonézu, masové kuličky, kořeněné brambory, omelety, plátky uzenin nebo sýra. Výčet může být až překvapivě kreativní, zvlášť v nyní populárních barech s baskickými tapas zvanými pintxos.

Normální porci se říká porción. Kompletní porce, o níž se předpokládá, že ji bude konzumovat více lidí, je ración, poloviční porce media ración. Tapas si můžete dát po celý den a jsou skvělou příležitostí ochutnat něco nového.

Mohou vás také zasytit, zvlášť když si k nim dáte pa amb tomàquet, kousek chleba potřený česnekem, olivovým olejem a drcenými rajčaty. Tento chleba se skvěle hodí k šunce (pernil), kořeněné klobáse (xoriço), sýru (formatge) nebo ančovičkám (anxoves).

Dalšími jídly, které je třeba zmínit, jsou truites (španělsky tortillas: omelety z brambor a cibule, někdy se špenátem), drobné smažené ryby, chobotnice, mušle nebo patates braves, brambory v rajčatové omáčce.

Michelinské hvězdy

V r. 2013 se počet restaurací oceněných michelinskými hvězdami zvýšil na 19, čtyři z nich mají hvězdy dvě: Abac, vedená úžasným mladým šéfkuchařem Jordim Cruzem, Lasarte, Enoteca a Moments. Dalších 16 restaurací má po jedné hvězdě. Většinu z těchto podniků najdete v luxusních hotelích ve čtvrti Eixample. Od uzavření světově proslulé restaurace El Bulli v r. 2011 se v celém Katalánsku nachází pouze dvě restaurace se třemi hvězdami: Sant Pau a El Celler de Can Roca. Vliv šéfkuchaře z El Bulli Ferrana Adriàna byl obrovský. Jeho přístup k vaření strhl mnoho nových šéfkuchařů k tomu, aby do přípravy jídel vnesli inovativní techniky. Současně však v Barceloně existuje také snaha navrátit se k tradičnímu způsobu vaření s použitím vysoce kvalitních sezonních produktů. Představitelkou tohoto přístupu je šéfkuchařka Carme Ruscalledaová, která vaří ve své třemi hvězdami oceněné restauraci Sant Pau. Stejně je tomu i v moderní restauraci se dvěma hvězdami, zvané Moments, která se nachází ve čtvrti Eixample a šéfkuchaře zde dělá syn Carme Ruscalledaové Raül Balam.

Nápoje

Víno, cava a pivo

Víno představuje konstantu katalánského stolu. Vedle palety skvělých vín z celého Španělska, jako jsou Rioja, Navarra nebo Ribera del Duero, má Barcelona vlastní výborná vína. Vynikající víno pochází z oblasti Penedès nedaleko Barcelony, kde se vyrábí španělské šumivé víno cava. Víno cava se hodí k mořským plodům a tapas. Vedle červených vín z Penedès vyzkoušejte i značky Torres Gran Coronas, Raimat a Jean León.

Červená vína z oblasti Priorat, vzdálené asi hodinu na jih od Barcelony, jsou výtečná, robustní a drahá. Řadí se k nejlepším španělským vínům. Nebuďte překvapeni, když vám bude v horkých dnech nabídnuto vychlazené červené víno (vi negre). Produkuje se zde také několik výborných suchých vín rosé (vi rosat).

Španělská piva, ať už lahvová nebo čepovaná, jsou spíše lehká a osvěžující.

Další alkoholické nápoje

Nápoj sangría vyráběný z vína a ovoce naloženého do brandy vyhledávají především turisté. Místní upřednostňují sherry (jerez). Světlé suché fino se pije jako aperitiv nebo k polévce či rybímu chodu. Silné tmavé oloroso se dobře hodí jako digestiv po večeři. Můžete také zvolit španělskou brandy: kvalitní a drahou, či o něco méně kvalitní a cenově příznivější. Další druhy tvrdého alkoholu se ve Španělsku vyrábějí s využitím cizí licence a většinou jsou levné.

Horké nápoje

Káva se podává většinou černá (solo), s trochou mléka (cortado/tallat), nebo půl na půl s horkým mlékem (con leche / amb llet). Velmi oblíbená je teplá i studená orxata, do níž se přidávají zemní mandle a mléko.

Čerstvé produkty v tržnici La Boqueria

Lákavé tapas

Xurros a čokoláda

Rybí restaurace v přístavu

Čokoláda

Máte-li rádi čokoládu, jste na správném místě. Můžete si dát horkou čokoládu xocolata desfeta, tak hustou, že v ní stojí lžička. Ochutnejte také neobvyklá spojení, jako je čokoláda s králičím masem nebo olihněmi. U tradičních výrobců, jako třeba v rodině Escribà, která má obchod na La Rambla 83, můžete najít čokoládu v podobě hrubých homolí o velikosti cihly. Přicházejí však noví a nápadití výrobci. Vyzkoušejte ručně dělané tabulky, polevy a krémy v Cacao Sampaka (Carrer Consell de Cent 292 nebo Carrer Laforja 96). V Xocoa (Carrer Petrixol 11; www.xocoa-bcn.com) se můžete setkat i s čokoládovým pivem a čokoládovými svícemi. Na Plaça Sant Gregori Taumaturg naleznete oceněnou Oriol Balaguer (www.oriolbalaguer.com). A zajímá-li vás, jak to začalo, navštivte Museu de la Xocolata (Muzeum čokolády, Carrer del Commerç 36; www.museuxocolata.cat; po–so 10.00–19.00, ne a svátky 10.00–15.00; vstupné).

Rita Rouge

Obchod s čokoládou Xocoa

Nezapomeňte vyzkoušet místní víno

Ceny za jídlo a pití

V průvodci se uvádějí ceny za tříchodovou večeři pro jednoho (z jídelního lístku) a láhev místního vína:

€€€€ = více než 60 eur

€€€ = 40–60 eur

€€= 25–40 eur

€ = méně než 25 eur

Zdejší boty se vyplatí

Nakupování

Barcelona je skvělé místo k nákupům, počínaje obchody s novátorským designem okolo Passeig de Gràcia a Diagonal a konče nestárnoucími krámky ve čtvrti Barri Gòtic a špičkovými butiky v El Born.

Svou pověst designérského a návrhářského centra Barcelona dosvědčuje počtem butiků, obchodů věnovaných nejmodernějším trendům v bytovém interiéru, uměleckých galerií a starožitnictví. Nakupování je zde příjemné, neboť město není přehlceno stejnorodými obchody a najdete zde mnoho osobitých rodinných podniků. Nejlépe se tu nakupuje oblečení, obuv a další kožené výrobky, starožitnosti, knihy (Barcelona je hlavním městem španělské knižní produkce) a designérské výrobky.

Nákupní zóny

Na širokých bulvárech Passeig de Gràcia, Rambla de Catalunya a ulicích, které je propojují, sídlí řetězcové obchody, módní salony a butiky. Totéž platí i pro Barri Gòtic, kde však naleznete také mnoho obchodů s uměleckým řemeslem, galerie a prodejny se suvenýry. Pokud se přiblížíte k El Born, narazíte na obchody s módou. Hledáte-li oblečení v nejlepší kvalitě, zavítejte na bulvár Avinguda Diagonal, vedoucí od Rambla de Catalunya ke kruhovému objezdu, který obepíná Plaça Francesc Macià. Čtvrť Gràcia je velmi pohodová pro nakupování a najdete zde oblečení a šperky od špičkových návrhářů a šperkařů. Obchodní centrum Arenas de Barcelona na Plaça d’Espanya, jehož budova sloužila dříve jako aréna pro býčí zápasy, bylo otevřeno v r. 2011 a sídlí zde celá řada obchodních značek a obchodů se specialitami.

Obchodní domy

Největším obchodním domem v Barceloně je El Corte Inglés, s jednou pobočkou na Plaça de Catalunya a druhou v blízkosti Portal de l’Angel, která se specializuje na hudbu, knihy a sportovní výbavu. Další se nacházejí na Avinguda Diagonal. Všechny pobočky mají otevřeno od pondělí do soboty 9.30–21.30. Na Plaça de Catalunya a Avinguda Diagonal jsou výborné supermarkety.

Móda

Slavní návrháři

Patrně nejslavnějším katalánským návrhářem je Antonio Miró (s malířem stejného jména nemá nic společného), jehož návrhy jsou charakteristické decentností a čistými liniemi. Miróův obchod naleznete na Carrer del Consell de Cent 349. Další velká návrhářská jména, která je dobré znát, jsou Adolfo Dominguez, David Valls, Jean Pierre Bua, Josep Abril a Kristia Robustellaová. Ikonou Katalánska ve světě módy je značka Custo-Barcelona, jehož vlajkovou lodí je obchod umístěný v obchodním centru na Avinguda Diagonal 557.

Móda pro širokou veřejnost

Ve Starém Městě na Carrer de la Portaferrissa a Portal de l’Angel se nacházejí vynikající obchody s módou pro mladé. Na Carrer d’Avinyó a v blízkém okolí je mnoho stylových obchodů, jako Le Fortune a Le Veintinueve. El Born je místem s oblíbenými butiky. El Raval nezůstává pozadu: Caníbal na Carrer del Carmé 5 nabízí vtipné nevšední návrhy, ulici Carrer de la Riera Baixa zase lemují obchody se starými modely a second handy.

Obuv

Koupit si v Barceloně boty se opravdu vyplatí. Seznamte se s katalánskými a španělskými značkami, jako jsou elegantní Farrutx a Lottusse, obě naleznete v prodejnách Tascón (Passeig de Gràcia a El Born), nebo Camper na Passeig de Gràcia a Carrer de Mutaner ve čtvrti Eixample. Sháníte-li lehkou plátěnou obuv (espadrilles), zkuste obchod La Manual Alpargatera na Carrer d’Avinyó 7. Obecně nejlepšími místy k nákupu bot a kabelek jsou ulice Portal de l’Angel, Rambla de Catalunya, Passeig de Gràcia a Diagonal.

Potraviny

Nejsnazší je vypravit se na tržnici nebo do colmados (potravin). Doporučit lze marinované olivy, klobásy (chorizo a sobrasada), šunku (nejlepší je jabugo), sýry (Manchego, Mahon, Idiazabal), oříšky, sušené ovoce, čokoládu přímo od cukrářů, turrón (nugátová delikatesa) a víno – muškát nebo šumivé víno cava.

Mezi nejvybranější obchody s potravinami patří Casa Gispert (Carrer dels Sombrerers 23), Colmado Quilez (Rambla de Catalunya 63), čokoládovna Escribà (La Rambla 83), Fargas (Carrer del Pi 16) – zejména pro vynikající turrón a Xocoa (Carrer de Petritxol 11), jenž nabízí čokoládu s nevšedními příchutěmi, např. s pěti druhy pepře nebo tymiánem.

V obchodě s delikatesami Múrria (Carrer de Roger de Llúria 85) najdete pestrou paletu exkluzivních lahůdek, včetně vlastní značky vína cava, to vše ve staromilském interiéru. V Planelles Donat (Portal de l’Angel 7) jsou zase specialisté na cukrovinku turrón a výtečnou zmrzlinu.

Tržnice

Takřka v každé barcelonské čtvrti najdete kryté tržnice s ovocem, zeleninou, masem a rybami. Většina z nich je otevřena denně kromě neděle od brzkého rána do 15.00. Největší místní tržnicí je La Rambla’s Boqueria, která má otevřeno do 20.30. Cenově výhodné produkty se nacházejí vzadu za labyrintem stánků.

Zářivé barvy Antonia Miróa

Historické kloboučnictví v Barri Gòtic

Intimní Harlem Jazz Club

Zábava

Barcelona je jedním z nejživějších měst v Evropě. Ve městě, které nikdy nespí, se po západu slunce rozhodně nebudete nudit, ať už preferujete kluby a bary, tradiční nebo moderní hudbu, filmy, tanec či divadlo.

Barcelona je moderní pulsující centrum, zdaleka však nejde jen o bary a noční podniky. Město je přímo multikulturní kotel, nabízející nejrůznější druhy vyžití, od tradičního katalánského divadla po avantgardní tanec a nezávislou kinematografii. Můžete se proplétat davem na pobřeží, jít na koncert špičkového orchestru nebo vyhledat flamenco v některém z barů Starého Města. Bez živé hudby si nelze život v Barceloně představit. Řada uměleckých odvětví má velkou podporu ze strany vlády, především umění pečující o katalánštinu.

Divadlo

Ulice Avinguda Paral·lel ve čtvrti Poble Sec byla dlouho spojována s hudební a divadelní produkcí. Dnes opět ožívá a představuje gastronomický a kulturní středobod mezi Plaça d’Espanya a přístavem. Nacházejí se tu divadla jako Apolo, Condal a Victoria, stejně jako zábavní podniky Artèria Paral·lel a El Molino. V budoucnu se významným kulturním centrem nejspíš stane i zdejší Teatre Arnau.

Představení jsou většinou v katalánštině, ale řada divadel hostí také hudební a taneční představení nevyžadující znalost jazyka.

Zábava pro každého

Mezi nejoblíbenější divadla patří Teatre Lliure, některá jeho představení jsou opatřena anglickými titulky. Komedie, muzikály a představení pro děti uvádí Teatre Poliorama (La Rambla 115). Další divadla nabízejí program pro diváky každého věku i vkusu, např. L’Antic Teatre a Teatre Guasch (Carrer de Aragó 140).

Kamenné divadlo a okrajové formy

Nejvýznamnější divadelní scénou pečující o katalánštinu je Teatre Nacional de Catalunya, jež uvádí i taneční představení. Mezi malá experimentální divadla patří Sala Beckett a La Fura dels Baus (Carrer de Pujades 77–9). Nevšední zážitky pod širým nebem nabízí Teatre Grec na kopci Montjuïc.

Hudba

Klasická hudba a opera

Vedle stálých koncertních sálů se hudební akce konají také v kostelích, muzeích a městských palácích. Městský symfonický orchestr má své stálé sídlo v koncertním sále L’Auditori, kde pravidelně hostuje řada domácích i zahraničních hudebníků. Jak katalánští, tak zahraniční umělci světového jména vystupují i ve skvostném Palau de la Música Catalana. Milovníci opery by měli určitě navštívit Gran Teatre del Liceu. Barcelona je rovněž místem, kde se narodila a studovala světoznámá operní zpěvačka Montserrat Caballé.

Jazz, rock a pop

Barcelona má silnou jazzovou tradici a ve městě se již po čtyřicet let každoročně koná Barcelona Jazz Festival (říjen–prosinec). Mezi nejlepší zdejší jazzové kluby patří legendární Jamboree a menší, více intimní Harlem Jazz Club.

Počet míst, kde se konají hudební akce, je rozsáhlý a může se snadno stát, že zde zrovna narazíte na koncert některého ze slavných jmen rockové či populární hudby. Velké koncerty se zpravidla konají na stadionech, jako jsou Camp Nou, Estadi Olímpic nebo v aréně blízko Palau Sant Jordi. Na menší koncerty narazíte v řadě hudebních podniků po celém městě, podívejte se třeba do Razzmatazz, kde se můžete setkat s hudbou všech žánrů. Pokud jste v Barceloně na začátku léta, je možné, že zde zastihnete některý z hudebních festivalů Sonar nebo Primavera.

Tanec

Barcelonská taneční scéna zahrnuje žánry od baletu přes tango a flamenco po moderní tanec. Balet a další tradiční žánry se pěstují v divadlech Teatre Lliure, Teatre Nacional a Gran Teatre del Liceu. Zajímá-li vás soudobý tanec, neopomeňte navštívit produkce v Teatre Mercat de les Flors. Pokud si chcete užít flamenco, vyzkoušejte Los Tarantos. Plnohodnotný zážitek z tohoto tance zakusíte v turisty hojně navštěvovaném El Tablao de Carmen v Poble Espanyol na kopci Montjuïc.

Noční život

Většina lidí při první návštěvě Barcelony tráví večery okolo La Rambla nebo na Plaça Reial ve čtvrti Barri Gòtic, kde je mnoho různorodých barů, klubů a restaurací. I v dalších čtvrtích jsou však pro noční život výrazná lákadla: čtvrť El Born vyniká množstvím elegantních koktejlových barů, oblíbená čtvrť El Raval je zase více kosmopolitní a nevázaná. Skvělým místem pro noční vyžití je také pobřeží – doporučit lze terasu v Port Vell, bar v Barcelonetě nebo Port Olímpic s mnoha hudebními kluby, bary a kasiny. Na alternativní hudební scénu si zajděte do čtvrti Poble Nou nebo do Eixample, kde se potkávají studenti, místní štamgasti a jiní „noční tvorové“. O několik ulic dál západním směrem se nachází místo zvané Gaixample, magnet pro klubaře homosexuální orientace.

Gran Teatre del Liceu

Flamenco v klubu Los Tarantos

Gaudího Casa Batlló

Modernisme

Architektura stojí v centru zájmu mnoha návštěvníků Barcelony, hlavně díky dílům Antoniho Gaudího a jeho současníků. Architektonický styl, určující vizuální charakter Barcelony, se obrací k minulosti jako inspiračnímu zdroji.

Modernisme (katalánský modernismus) je největší příspěvek Barcelony světové architektuře. Tento barvitý a okázalý umělecký styl se poprvé objevil v době Světové výstavy, konané v Parc de la Ciutadella v r. 1888. Jeho rozkvět trval do konce 20. let 20. století. Koresponduje s obdobnými uměleckými hnutími v Evropě, jako Arts and Crafts a Art Nouveau (secese). S hnutím Arts and Crafts měli modernisté společnou tendenci k tradičním stylům a řemeslné dovednosti, se secesí je spojovala záliba ve zřetelných liniích, rostlinných motivech a v užívání ornamentu, stejně jako odpor vůči rigidním architektonickým formám a bezbarvosti.

Katalánská renesance

Nový barcelonský styl přejímal národní motivy a osobité katalánské rysy, což je patrně důvod, proč byl tak pečlivě udržován. Hnutí se stalo součástí katalánské renesance (Renaixença), z architektonického hlediska využívá prvky katalánské gotiky, navazuje na tradici uměleckého kovářství a nebrání se vlivům propracovaného stylu muslimského Španělska.

Expanze města na konci 19. století (čtvrť Eixample) dala architektům svobodu a prostor pro experimentování. Většina modernistických budov je proto situována v této oblasti.

Klíčové osobnosti

Nejslavnějšími postavami hnutí byli Antoni Gaudí i Cornet (1852–1926), Lluís Domènech i Montaner (1850–1923), profesor na škole architektury při barcelonské univerzitě, a jeden z jeho žáků, Josep Puig i Cadafalch (1867–1957). Pro Světovou výstavu vypracoval Domènech návrh budovy, v níž dnes sídlí El Laboratori de Natura (dřívější Museu Zoologia. Návrh navazuje na cihlovou budovu gotické burzy ve Valencii, při jeho realizaci byla využita řada řemesel – keramici, umělečtí kováři, skláři a další. Vnitřní vybavení a detaily interiéru hrály vždy v modernistických návrzích velkou roli, podobně jako tomu bylo v případě hnutí Arts and Crafts nebo Art Nouveau. V letech následujících bezprostředně po vrcholné fázi bylo hnutí Modernisme považováno za ztělesnění špatného vkusu, ale kyvadlo osudu se zase zhouplo zpět a modernistické budovy dnes slouží jako symboly pulsujícího města.

To nejlepší z modernisme

Illa de la Discòrdia

Chcete-li porozumět hnutí Modernisme, nejlepší je začít blokem domů, známým jako „Jablko sváru“ na Passeig de Gràcia. Blok získal své pojmenování kvůli těsnému sousedství tří význačných domů – Domènechova Casa Lleó Morera, Puigova Casa Amatller a Gaudího Casa Batlló. Každý z nich je postaven ve stylu, který kontrastuje se stylem dalších dvou, avšak jejich svorníkem je to, že se hlásí k modernistickému hnutí.

Gaudího budovy

Gaudí dostal první samostatnou zakázku ve 32 letech, když pracoval pro Josepa Fontserého při navrhování Parc de la Ciutadella a Plaça del Rei, jednalo se o Casa Vicens ve čtvrti Gràcia. V r. 1878 se setkal s bohatým majitelem textilních továren hrabětem Eusebiem Güellem, jehož jmění a vášeň pro experimentální architekturu a také jeho ochota akceptovat architektovy nespoutaně vynalézavé nápady byly důležitými podmínkami pro vzestup hvězdy jménem Gaudí. Spolupráce vedla k vytvoření Palau Güell v letech 1886–8 a později od r. 1900 k realizaci Park Güell.

K dalším Gaudího významným stavbám patří budovy La Pedrera, na níž pracoval od r. 1905, Casa Batlló a monumentální chrám Sagrada Família, který začal vznikat r. 1883. Když v roce 1926 tento hluboce věřící architekt ve věku 74 let zemřel, extravagantní návrh kostela stále nebyl hotov. Oblíbeným motivem modernistů byl katalánský patron svatý Jiří. Gaudího Casa Batlló je tomuto světci rovněž věnována. Okenní rámy chrámu jsou tvořeny špičatými „dračími kostmi“.

Další modernistická díla

Mezi další důležitá díla modernistů lze zařadit Palau de la Música Catalana, honosnou budovu se skvostným interiérem, zapsanou v seznamu UNESCO. Její fasáda je zaplněna sochami a oslnivými mozaikami. V budově se každý den konají prohlídky, nejlepší ale je navštívit některý z koncertů a užít si atmosféru sálu, jemně osvětleného velkým skleněným lustrem.

Domènechem navržená nemocnice Hospital de la Santa Creu i Sant Pau byla v době dokončení v r. 1901 nejmodernější v Evropě. Jedná se o řadu pavilonů propojených podzemními tunely, dnes je řazena k modernistickým skvostům. Od Domènecha pochází také dům Casa Thomas na Carrer de Mallorca 291, jenž Domènech postavil pro svého příbuzného a jeho obchod s grafikami. Tři horní patra a vysunutá galerie v nejvyšším patře byly později přidány jeho zetěm Francescem Guàrdiou.

Stěžejní díla architekta Puige i Cadafalcha zahrnují textilní továrnu Casaramona na úpatí kopce Montjuïc, která dnes slouží jako kulturní centrum CaixaForum.

V ulici Passeig de Gràcia

Klenot modernistické architektury v Park Güell

Obchod s rybami

Katalánština

V Katalánsku je oficiálním jazykem katalánština, což zjistí návštěvník velice rychle. Nejen že jsou v katalánštině veškeré nápisy, ale katalánsky mezi sebou Barceloňané hovoří, i když jsou ve společnosti osob, které katalánsky neumějí.

Katalánsky mluví nejméně 11,5 milionu lidí v Katalánsku, Valencii, ve francouzském regionu Roussillon, Andoře a v oblastech na hranici s Aragonií. Mluví se tak i na Baleárských ostrovech a ve městě Alghero na Sardinii, a to proto, že Katalánci zde během 13. a 14. století vykonávali správu. Katalánština je románský jazyk, má tedy kořeny v latině a je blízká ostatním románským jazykům, především kastilštině (španělštině), francouzštině, italštině a portugalštině. Při výslovnosti užívá katalánština znatelně kratší délky a zvukově se od španělštiny hodně liší. V psaném projevu je však jejich podobnost daleko zjevnější.

Počátky katalánštiny

Katalánština začala být široce užívána od 13. století, zvláště v právních textech, jako byl zákoník Consolat de Mar, který položil základy námořního práva ve Středozemním moři. Z téže doby pocházejí i Čtyři velké kroniky popisující život Jakuba I. (Dobyvatele). Jednou z rodin, které se musely stáhnout na Mallorcu v důsledku dobyvatelského postupu Jakuba I., byla rodina Ramóna Lulla (1232–1315), jehož katalánské (stejně jako latinské a arabské) náboženské a filozofické spisy získaly velký ohlas.

Zlatý věk

Zlatý věk katalánské literatury nastal v 15. století, kdy byly zahájeny básnické soutěže Jocs Florals (Květinové hry), při nichž trubadúři soutěžili ve svých jazykových dovednostech. Jednalo se o nápodobu obdobných klání ve francouzském Toulouse, kde spolu soupeřili básníci v jazyce languedoc, který je podobný katalánštině. Autorem rytířského románu Tirant lo Blanc je Joanot Martorell, román vznikl v r. 1490 a předešel tak o jedno století nejslavnější rytířský román Miguela de Cervantes Don Quixote. Jakožto román, který mnozí považují za nejlepší evropské dílo své doby („nejlepší kniha tohoto druhu na světě“, říká kněz v Donu Quixotovi), byl Tirant mnohokrát přeložen a získal světovou proslulost.

18. a 19. století

Po skončení války o španělské dědictví (1705–15) bylo Katalánsko potrestáno za spojenectví s habsburským arcivévodou Karlem. Kastilština se stala oficiálním jazykem a katalánština byla odsunuta do náboženské a lidové sféry. Teprve s průmyslovou revolucí a vzestupem střední třídy během 19. století došlo k hospodářské a kulturní obnově Katalánska, známé jako Renaixença (renesance). Ta umožnila katalánštině stát se znovu hybatelem kultury.

Vůdčími nositeli jazyka byli básníci, zejména Jacint Verdaguer (1845–1902), kněz, který vyhrál mnoho cen v Jocs Florals. Jeho básně jsou dodnes součástí povinné školní četby a hymnus El Virolai se denně sborově zpívá v klášteře Montserrat. Národní sentiment zasáhl všechny druhy umění – modernistickou architekturu, která se odvolává na Zlatý věk, tak můžeme vnímat také jako projev katalánské národní touhy.

20. století

V r. 1907 byl založen Institut d’Estudis Catalans, aby se zasadil o „obnovu a organizaci všech záležitostí souvisejících s katalánskou kulturou“. Když pak byla v r. 1931 zřízena katalánská vláda (Generalitat), katalánština opět získala status oficiálního jazyka.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Barcelona.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.