Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Margareta Magnussonová

Životní úklid
Do hrobu si ten nepořádek přeci nevezmete

Přeloženo z anglického originálu The Gentle Art of Swedish Death Cleaning: How to Free Yourself and Your Family from a Lifetime of Clutter.
All rights reserved.

Přeložila: Jana Ejemová

Ilustrace: Margareta Magnussonová
Obálka: Thomas Colligan
Sazba a grafická úprava: Jakub Sýkora
Formát ePub: Štěpán Böhm
Jazyková redakce: Ivana Šelešovská
Odpovědná redaktorka: Lenka Kubelová

Počet stran: 144
První vydání, Praha 2018

Vydala: GRADA Publishing, a.s.
pod značkou Alferia
U Průhonu 22, Praha 7
jako svou 6856. publikaci

Vytiskly: Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Czech edition © GRADA Publishing, a.s., 2018
© Margareta Magnusson, 2017

ISBN 978-80-247-3678-5 (ePub)
ISBN 978-80-247-3673-0 (pdf)
ISBN 978-80-271-0877-0 (print)

Mým pěti dětem

Úklid vašeho domu, pokud se do něj pustíte, je jednou z nejvíce uklidňujících činností, jejíž výhody ani nelze spočítat.“

Leonard Cohen

Předmluva

Jediná věc, kterou víme s jistotou, je to, že jednoho dne zemřeme. Předtím ale můžeme vyzkoušet téměř všechno.

Tuto knížku vám pravděpodobně dalo jedno z vašich dětí a nebo někdo, kdo je ve stejné situaci jako vy nebo já. Možná jste si jeden výtisk vybrali sami, protože vám zrovna padl do noty. Má to svůj důvod. Za svůj život jste nashromáždili tolik báječných věcí – věcí, které ani vaše rodina, ani vaši přátelé nedokážou ocenit či o ně pečovat.

Dovolte, abych vám pomohla k tomu, že na vás vaši blízcí budou vzpomínat s láskou, a ne se vztekem.

M. M.

Životní úklid není smutný

Uklízím před smrtí, švédsky tomu říkáme döstädning. Dö znamená smrt a städning uklízení. Ve švédštině je to termín, který vyjadřuje zbavovat se nepotřebných věcí a zkrášlovat a uklízet domov, když se začnete domnívat, že se přiblížil čas vašeho odchodu z tohoto světa.

Je to tak důležité, že vám o tom musím povědět. Možná vám můžu dát i několik tipů, jelikož tohle je opravdu něco, s čím se budeme muset dříve či později vypořádat. Skutečně je to nutné, pokud chceme našim blízkým ušetřit drahocenný čas, až tady už nebudeme.

Co to je ten životní úklid? Pro mě to znamená, že proberu všechny své věci a rozhodnu se, jak se zbavím těch, které už nechci. Jen se kolem sebe rozhlédněte. Mnohé z těch věcí jsou tam tak dlouho, že je už ani nevidíte nebo je vůbec nedokážete ocenit.

Domnívám se, že termín döstädning je relativně nový, ale döstädning jako takový rozhodně ne. Jedná se o slovo, které se používá, když vy nebo kdokoliv jiný provádí pečlivý a důkladný úklid a zbavuje se věcí, aby si usnadnil život a odlehčil si. Nemusí to nutně souviset s vaším věkem nebo se smrtí, ale často to tak je. Někdy si prostě uvědomíte, že už jen stěží zavřete zásuvky nebo dveře od skříně. A pokud k tomu dojde, rozhodně nastal čas s tím něco udělat, byť by vám bylo třeba jen přes třicet. I tomuto úklidu můžete říkat döstädning, přestože můžete být smrti na hony vzdáleni.

Myslím si, že ženy vykonávaly životní úklid odjakživa, nicméně ženská práce nebývá často středem pozornosti a měla by být oceňována mnohem víc. Co se týče velkých životních úklidů, ženy z mojí generace i ty starší než já většinou vyklízejí po svém manželovi a pak ještě uklízejí svůj domov před tím, než zemřou ony samy. Zatímco se obyčejně říká: „Ukliď si po sobě“, tady se musíme vypořádat s podivnou situací uklízení před sebou… před tím, než umřeme.

Někteří lidé se nedokážou se smrtí vyrovnat. A tito lidé po sobě zanechávají nepořádek. Snad si nemysleli, že jsou nesmrtelní?

Mnohé dospělé děti nechtějí se svými rodiči mluvit o smrti. Neměly by se toho však bát. My všichni bychom měli o smrti mluvit. Pokud je příliš obtížné o tom začít rozhovor, můžete využít téma životního úklidu, abyste se toho chopili citlivěji.

Jednou jsem jednomu ze svých synů řekla, že dělám životní úklid a že o tom píšu knihu. Zajímalo ho, zda to bude smutná kniha a jestli mě její psaní rozesmutnilo.

Ne, ne, odpověděla jsem mu. Není to vůbec smutné. Ani ten úklid, ani psaní knihy.

Někdy je mi trochu nepříjemné, že nedokážu docenit věci, kterých se chci zbavit. Některé z nich mi dobře posloužily. Proto jsem dospěla k závěru, že se vyplatí strávit s těmi předměty ještě nějaký čas před tím, než je vyhodím. Každý z nich má svou historii a vzpomínky často přinášejí radost. Když jsem byla mladší, nikdy jsem si nenašla čas na to, sednout si a přemýšlet o tom, jakou roli má ten předmět v mém životě či odkud vlastně je a nebo kdy a jak jsem k němu přišla. Rozdíl mezi životním úklidem a obyčejným velkým úklidem tkví v množství času, který to zabere. Životní úklid nespočívá v utírání prachu a čištění, nýbrž v trvalém způsobu organizace, která zaručí hladký průběh vašeho každodenního života.

Teď, když už neběhám po Stockholmu a neužívám si všeho, co může velkoměsto člověku nabídnout, mám čas na to, abych si užívala toho, co nabízí můj byt, který je odrazem mého života.

Svět je místo plné stresu. Záplavy, sopečné erupce, zemětřesení, požáry a války jdou za sebou jako na běžícím pásu. Z poslouchání zpráv nebo čtení novin mívám depresi. Kdybych všechnu tu negativitu světa nemohla vyvažovat dobrými přáteli, zážitky v přírodě, hudbou, krásnými věcmi nebo jen tím, že si užiji něčeho tak prostého, jako je slunečný den (což může být v našem severním podnebném pásu dost ojedinělé), nejspíš bych se zhroutila.

Nic smutného bych nikdy ani psát nechtěla; smutku je kolem nás dost i tak. Proto doufám, že následující slova a myšlenky vám budou připadat užitečné a zábavné, občas snad i humorné.

Vykonat svůj vlastní životní úklid může být opravdu velmi náročné. Možná že se musíte z nějakého důvodu přestěhovat do menšího bytu, třeba jste zůstali bez partnera nebo se musíte přestěhovat do domova důchodců. Tyto situace v nějaké míře postihují většinu z nás.

Projít všechny věci, které nám patří, vzpomínat na to, kdy jsme je používali naposledy, a snad se i rozloučit s některými z nich je pro většinu z nás velmi těžké. Lidé mají spíš sklon k hromadění, než aby něco vyhazovali.

Už tolikrát jsem vyklízela pozůstalost po jiných, že by mě musela hanba fackovat, kdyby měl někdo jiný dělat životní úklid za mě.

Když někdo umře, je to chaotické samo o sobě, to vám říkám na rovinu. Znám spoustu smutných příběhů o sourozencích, kteří se začnou hádat, protože si chtějí vzít stejnou věc. Tato situace vůbec nemusí nastat. Můžeme věci dopředu plánovat a takovým nepříjemným okamžikům se vyhnout.

Měla jsem například krásný náramek, který kdysi dávno dal můj tatínek mé mamince. Maminka mi ho ve své poslední vůli odkázala. Nejjednodušším způsobem, jak zabránit budoucím tahanicím mých dětí, bylo prodat ho! Jsem přesvědčená o tom, že to byl velmi dobrý nápad.

Když jsem o něco později prodej náramku s dětmi probírala, s mým rozhodnutím souhlasily. Každé z nich dostalo něco, co patřilo mým rodičům. A koneckonců ten náramek byl můj a mohla jsem si s ním dělat, co jsem uznala za vhodné. Trávit vzácný čas diskuzí nad náramkem s mými pěti dětmi se zdá být pošetilé. Životní úklid je o tom, že si takový čas najdete.

Proč píšu tuto knihu

Právě teď mi je něco mezi osmdesáti a sto lety. Vyprávět vám o svých zkušenostech považuji za odpovědnost svého stáří, protože věřím, že filozofie životního úklidu je natolik důležitá, že bychom ji měli znát všichni. Nezáleží na tom, zda stárnou vaši rodiče, vaši přátelé nebo vaše rodina, nebo zda už nastal čas, abyste začali se svým vlastním životním úklidem.

Stěhovala jsem se sedmnáctkrát v rámci své vlastní země i zahraničí, takže bych měla vědět, o čem mluvím v souvislosti s rozhodováním, co si nechat a co vyhodit, ať už opouštíte dům, zemi, nebo tento svět!

Ačkoli to vypadá, že životní úklid většinou vykonávají ženy, jelikož zpravidla žijí déle než jejich manželé či partneři, někdy, jako tomu bylo i v rodině, v níž jsem vyrostla já, zůstane jako první sám muž.

Když žijete dlouhé roky v domácnosti, kde se pohybují děti, dospělí, příbuzní a hosté a všichni jsou tam vítáni, pak jste příliš zaneprázdnění a nemáte čas myslet na to, že byste měli zredukovat množství věcí ve svém domově.

A tak počet předmětů doma v průběhu let rychle narůstá. Najednou se situace začne vymykat kontrole a tíha všech těch věcí může působit únavně.

Vaše vyčerpanost se může projevit zcela nečekaně. Když vám někdo odřekne víkendovou návštěvu nebo večeři a vám se spíš uleví, než aby vám to bylo líto, znamená to, že jste příliš unaveni na to, abyste před plánovanou návštěvou uklidili. Problém je v tom, že máte na uklízení příliš mnoho věcí. Je na čase, abyste změnili svůj způsob života, nikdy není pozdě!

Drahocenný čas a pomoc rodičům

Dnes je všechno samozřejmě úplně jiné, než když jsem byla mladá. Neříkám tím, že lepší. Dnešní doba je především velmi rychlá. Mnohé mladé rodiny si musejí naplánovat život až do nejmenšího detailu, aby měly čas na to, co je pro ně nejdůležitější.

Rozhodně nepočítejte s tím, že by si někdo chtěl – nebo mohl – vyčlenit čas na to, čím jste se nedokázali obtěžovat ani vy sami. Ať vás mají rádi sebevíc, takové břímě na ně nenakládejte.

Poprvé jsem absolvovala tento druh úklidu, když jsem musela po maminčině smrti vyklidit byt svých rodičů. Moji rodiče byli manželé šestačtyřicet let a můj tatínek nebyl schopen se sám o všechno postarat, když se měl stěhovat do menšího bytu. Vybrali jsme spolu nábytek, prádlo, potřeby do domácnosti, drobnosti a obrazy, které měly jeho nový domov zkrášlit a zpříjemnit.

Moje maminka byla velice pořádkumilovná, moudrá realistka. Už nějakou dobu byla nemocná a já se domnívám, že tušila, že jí už nezbývá moc času, a proto začala plánovat, co bude potřeba udělat po její smrti.

Když jsem začala s vyklízením jejich domova, nacházela jsem vzkazy připnuté na oblečení a na spoustě dalších věcí: krátké, rukou psané instrukce, jak se s čím má naložit. Některé balíky byly určeny na charitu, některé knihy se měly vrátit jejich původním majitelům. Starý jezdecký oblek darujte Historickému muzeu, stálo na lístečku připevněném špendlíkem na jedné z klop saka. Bylo tam rovněž jméno osoby, kterou jsem v muzeu měla kontaktovat.

I když tyto stručné instrukce nebyly určeny výslovně mně, přinášely mi jakousi útěchu. Cítila jsem, že maminka je tu se mnou. Zvládla udělat pořádný kus svého životního úklidu. Byla jsem jí za to vděčná. Ukázalo se, že toto byl pro mě velice dobrý příklad, jak převzít odpovědnost za svoje věci a usnadnit úklid svým blízkým poté, co zemřu.

V té době bylo mých pět dětí ve věku od jednoho roku do jedenácti let, takže jsem byla v jednom kole. Jelikož jsem měla málo času, rozhodli jsme se při vyklízení domu pro spolupráci s licitátorem, abychom prodali všechno, co tatínek už nechtěl nebo co už v novém, menším domově nepotřeboval. Licitátor může znít jako cosi drahého a exkluzivního, ale ve skutečnosti tomu tak není. Jeho provize je vypočítaná na základě toho, co prodá, takže to nešlo ani z mé, ani z tatínkovy kapsy. Za daných okolností to byla pro nás ta nejlepší volba. Dražební společnosti pro vás mohou být opravdu užitečné, pokud nemáte přátele nebo sourozence, kteří by vám pomohli.

Dražební společnost se musí postarat o spoustu věcí. Vzpomínám si, že jakmile se toho ujala, všechno šlo velice rychle. Musela jsem některé stěhováky snášející věci ze schodů zastavit ještě před tím, než ty předměty nadobro zmizely z mých očí. Ani jsem si nebrala příliš k srdci, že možná šlo do dražby o něco víc věcí, než bylo nutné. Musela jsem se zaobírat tolika jinými, naléhavějšími a náročnějšími záležitostmi, jako třeba potřebami svých dětí, tatínkovým duševním rozpoložením v důsledku stěhování – a také jsme zažívali smutek nad ztrátou tatínkovy ženy, mojí maminky, že už nebyl čas na přílišné zaobírání se materiálními věcmi.

Kromě toho jsem se ujistila, že tatínek má v novém domově všechny nutné základní věci, jako nábytek a potřeby pro domácnost. Pokud jsme dali do dražby o několik věcí navíc, nebyl to vůbec konec světa. Nejdůležitějším úkolem bylo vybrat konkrétní věci, které si chtěl tatínek vzít do svého nového bytu. Nechali jsme si jeho milovaný psací stůl (na který umístil maminčin portrét) spolu s jeho oblíbenou židlí a několika obrazy, s nimiž se nechtěl rozloučit.

Jak začít

Uvědomte si, že zredukování věcí ve vašem domově zabere nějaký čas. Staří lidé si myslí, že čas ubíhá rychle, ale ve skutečnosti je to tím, že všechny činnosti jim jdou pomaleji. Takže pokud je vám trochu víc, na nic nečekejte…

Tento váš nový úkol se sice neudělá sám a okamžitě, zvlášť když budete otálet, nicméně s trochou přípravy a praxe pro vás bude rozhodování, jak se věcí zbavovat, určitě jednodušší. Věřte mi, čím více času strávíte probíráním se svým osobním majetkem, tím snazší pro vás bude rozhodnout se, co si necháte a co ne. Čím víc se tomu budete věnovat, tím méně času tím nakonec strávíte. Navíc jako bonus můžete zjistit, jaký je to úžasný pocit jít na skládku a naházet to bezcenné harampádí tak daleko, jak jen dokážete.

Začněte prohlížením sklepa nebo půdy nebo skříněk u vchodových dveří. Tyto zóny jsou výborné k dočasnému umístění nadbytečných věcí. Dočasnému – no, mnohé z těch věcí tam skladujete léta letoucí. Možná jste už úplně zapomněli na to, co všechno tam vlastně máte. Tím lépe, protože teď si uvědomíte, že cokoliv z toho vyhodíte, vám nebude vůbec chybět.

Zaměřte se na tato úložiště a začněte vytahovat, co se tam skrývá. Může to být domeček pro panenky nebo hokejové vybavení, většinou věci, které vám jinde zbytečně zabíraly místo. Je také možné, že už máte půdu tak plnou, že musíte některé věci ukládat na půdu někoho jiného. Příšerné! Kdo bude podle vašeho názoru o ty věci pečovat, až tu nebudete?

Sdělte svým blízkým a přátelům, na co se chystáte. Mohli by vám s tím pomoct, nebo si dokonce vzít věci, které nepotřebujete, popřípadě by vám mohli pomoct přemístit věci, na jejichž přesun už sami nestačíte. Uvidíte, že si u vás budou podávat dveře lidé, které máte rádi (nebo i nemáte) a kteří si budou odnášet věci jako knihy, oblečení a domácí potřeby.

Možná že se vaše vnouče nebo nějaký váš známý právě stěhuje do svého prvního bytu. Pozvěte ho k sobě domů. Můžete mu ukazovat věci a povídat o nich. Vyprávějte mu příběhy o těch předmětech (nebo i o svém životě), které nezná. Mějte připravené nějaké tašky a krabice a během povídání je můžete plnit věcmi, takže váš host si je bude moct rovnou odnést.

* Fotografie a dopisy *

Životní úklid nezačínejte tříděním fotografií – nebo dopisů a osobních dokumentů. Procházet všechny fotografie a dopisy může být zábavné, ale zároveň i trochu smutné. Jedna věc je ovšem jistá: pokud začnete s tímto, zaručeně se zaseknete na vaší vzpomínkové výpravě do minulosti a k pokračování v úklidu se už nikdy nedostanete.

Fotografie a dopisy, které jste si z nějakých důvodů nechali, musejí počkat až do doby, než vyřešíte osud vašeho nábytku a dalších věcí. Všeobecně platí, že při životním úklidu na velikosti skutečně záleží. Ve vašem domově začněte s velkými předměty a malé si nechte na konec. Fotografie v sobě mají takovou porci emocí, že by vaši práci jen brzdily, protože ale mají svůj zvláštní význam, věnuji jim v knize samostatnou kapitolu.

Co si nechat a co ne

Záměrem úklidu není odstranit ze života věci, které ho činí příjemným a pohodlnějším. Pokud ale nejste schopni mít o svých věcech přehled, pak vězte, že jich máte příliš mnoho.

Já se cítím příjemně v domě, kde je rozumně uklizeno. Nechci tam mít nic, co by nelahodilo mým očím. Jestliže mám krásnou židli, nehodím na ni špinavé prádlo. Kdybych neustále vytvářela nepořádek ve svém hnízdečku, na kterém jsem si dala na začátku tolik záležet, abych ho vyzdobila a udržela uklizené, znamenalo by to, že svůj domov mám špatně zorganizovaný.

Když se zbavíme zbytečných věcí, bude náš život příjemnější a pohodlnější.

Třídit a vytřídit

Když se doma rozhlédnete, pravděpodobně uvidíte spoustu předmětů, které budou mít společné jen jedno: a sice to, že vám patří. Přitom ale většina věcí, které vlastníte, toho má společného víc. Téměř všechno u vás doma spadá do různých kategorií, které můžete pojmenovat například nábytek, oblečení, knihy, ložní prádlo atd.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Životní úklid.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.