MARTIN CHUDÝ & MÁRIA ŠTEFINOVÁ

AKO NA SACHARIDY

21 VÝŽIVNÝCH
SACHARIDOVÝCH RECEPTOV A
10 SLADKÝCH DEZERTOV

AKO NA SACHARIDY

Copyright © 2017 HEALTH & SUCCESS s.r.o.

Všetky práva vyhradené

www.martinchudy.sk

Grafická úprava a návrh obálky: Mária Štefinová

FOTO: Mária Štefinová, Martin Chudý, Shutterstock

PREHLÁSENIE

Informácie a odporúčania v tejto publikácii slúžia výlučne na vzdelávacie účely a nie sú v žiadnom prípade náhradou bežnej liečby. Autori nenesú žiadnu zodpovednosť za prípadné poškodenie zdravia, ktoré by mohlo nastať z nesprávneho pochopenia informácií a odporúčaní v tejto publikácii. Každý je zodpovedný sám za svoje zdravie a kúpou tejto publikácie súhlasíte, že preberáte plnú zodpovednosť za svoje rozhodnutie aplikovať na sebe informácie a odporúčania uvedené v tejto publikácii.

ISBN EPUB: 978-80-8197-44-3

ISBN MOBI: 978-80-8197-45-0

Vydal: Elist s.r.o., 2017

OBSAH

O AUTOROCH

POĎAKOVANIE

ÚVOD

ZROD SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

AKO VSTÚPILI SACHARIDY DO STRAVY ČLOVEKA?

NAJVÄČŠÍ ZLOM VO VÝŽIVE ČLOVEKA

ČO NÁM PRINIESLI PRIEMYSELNE SPRACOVANÉ POTRAVINY?

ROZDELENIE SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN PODĽA VÝŽIVNOSTI

SÚ SACHARIDY ZDRAVÉ?

NA TIETO „POTRAVINY“ SI DAJTE POZOR!

ODKAZ TRADIČNÝCH NÁRODOV

ĎAKUJEME WESTON PRICE

VPLYV STRAVY NA ĎALŠIE GENERÁCIE

ŽIVOČÍŠNA VS. RASTLINNÁ STRAVA

VEGETARIÁNSTVO MEDZI TRADIČNÝMI NÁRODMI

RIZIKOVÉ ŽIVINY PRE VEGETARIÁNOV

VEĽKÝ SPRIEVODCA: VŠETKO O SACHARIDOCH

VÝHODY SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

5 KROKOV AKO VYBERAŤ „SACHARIDY“ NA VÁŠ TANIER

POZOR NA ANTINUTRIENTY

ELIMINUJTE ANTINUTRIENTY

PRÍPRAVA SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

NAMÁČANIE

VARENIE, DUSENIE, PEČENIE A PARENIE

POZOR NA AKRYLAMID!

AKO PRIPRAVIŤ ZELENINU

FERMENTÁCIA

KLÍČENIE

INÉ SPÔSOBY PRÍPRAVY

ZBAVTE POTRAVINY PESTICÍDOV

TOP 20 + 10 SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

TOP 20 LOKÁLNYCH SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

TOP 10 DOVEZENÝCH SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

KTO (NE)MÔŽE KONZUMOVAŤ SACHARIDY

VYHNITE SA SACHARIDOM, AK...

OBMEDZTE SACHARIDY, AK...

KOĽKO SACHARIDOV BY STE MALI DENNE KONZUMOVAŤ

KEDY JESŤ SACHARIDY, RÁNO ČI VEČER?

SLADKÉ BEZ HRIECHU

7 KROKOV PRE PRÍPRAVU VÝŽIVNÝCH DEZERTOV

5 „POTRAVÍN“, KTORÉ BY STE UŽ NIKDY NEMALI POUŽIŤ

13 POTRAVÍN, KTORÉ BY MALI VAŠE DEZERTY OBSAHOVAŤ

RECEPT NA ÚŽASNÝ DOMÁCI TVAROH

VÝBAVA KUCHYNE

TIPY DO KUCHYNE

ODPORÚČANÝ KUCHYNSKÝ RIAD

TOMUTO RIADU SA VYHÝBAJTE

12 VECÍ, KTORÉ MUSÍTE MAŤ VO SVOJEJ KUCHYNI

TIETO VÝROBKY VYHOĎTE ZO SVOJEJ KUCHYNE

18 TIPOV DO KUCHYNE

TOP 21 VÝŽIVNÝCH SACHARIDOVÝCH RECEPTOV

SPRIEVODCA RECEPTAMI

MEDOVÉ VLOČKY S KOKOSOM

LESNÉ SMOOTHIE

SUŠENÁ TROJKA V JOGURTE

SLADKÁ KAŠA S TVAROHOM

COTTAGE RYŽA S ORIEŠKAMI

TRADIČNÝ CHLIEB SO SYROM

GREEN SMOOTHIE

ČOKO PŠENO S DATĽAMI

ŠOŠOVICA S VOLSKÝM OKOM

SLADKÝ ZEMIAK

ZELENINOVÉ REZANCE

SLADKÉ OVOCNÉ POTEŠENIE

TURBO CÍCER SO ŠPARGĽOU

TVAROHOVÉ PENNE

KRÁĽOVSKÝ ŠALÁT SO SYROM

CHUTNÝ FAZUĽOVÝ TANIER

MRKVOVÉ QUINOTO

POZDRAV Z ÁZIE

POHÁNKOVÝ ŠALÁT

AMARANTOVÝ BUTTERFLY

LAHODNÉ ZEMIAKY S KRÉMOM

10 SLADKÝCH DEZERTOV

SPRIEVODCA SLADKÝMI RECEPTAMI

JAHODOVÝ KOLÁČ Z FRANCÚZSKA

MILKSHAKE LESNÝCH VÍL

SEXI ČOKOLÁDOVÉ GUĽÔČKY KÚSKAMI JAHÔD

DOKONALÉ ŠPALDOVÉ PALACINKY

MRKVOVÝ KOLÁČ S MASCARPONE A BRUSNICAMI

NEBESKY KRÉMOVÉ SMOOTHIE

VEVERIČKIN CHEESECAKE

LUXUSNÁ ČOKOLÁDOVÁ PENA

SMOTANOVÁ ZMRZLINA S ORIEŠKAMI V MEDE

FAMÓZNY CITRÓNOVÝ KOLÁČIK

PRÍLOHA č. 1 NÁKUPNÝ SPRIEVODCA

TOP 10 SUPER SUROVÍN PRE DEZERTY

PRÍLOHA č. 2 GRAFY GLYKÉMIE VYBRANÝCH POTRAVÍN

PRÍLOHA č. 3 NECHAJTE SA INŠPIROVAŤ

REFERENCIE

O AUTOROCH

MARTIN CHUDÝ

Som konzultant pre optimálne zdravie a výživu a autor Projektu CHO. Mojou životnou misiou je robiť svet lepším miestom. Snažím sa o to tak, že učím ľudí ako pomocou jednoduchých postupov a nových presvedčení a návykov dosiahnu optimálne zdravie a svoje životné ciele. Som zakladateľom facebook stránok „Prevezmite kontrolu nad svojim ZDRAVÍM“ a „Vytvorte si svoju vlastnú budúcnosť“, na ktorých napĺňam svoju životnú misiu.

MÁRIA ŠTEFINOVÁ

Som kreatívna žena, zakladateľka online módneho trhoviska Klotezz.com, módna dekoratérka a veľká milovníčka všetkého sladkého :-). A práve láska k sladkému ma priviedla k môjmu milovanému koníčku a tým je vymýšľanie, príprava a pečenie dezertov a koláčov. Za veľkej pomoci môjho partnera Martina a hlavne vďaka jeho cenným informáciám a radám z oblasti výživy, som sa postupne naučila ako robiť úžasne chutné koláče a dezerty z výživných a kvalitných surovín.

POĎAKOVANIE

V prvom rade ďakujeme našim milujúcim a úžasným rodičom, Margitke, Janke a Lackovi, za ich lásku, podporu a tiež pomoc pri písaní tejto knihy, bez ktorej by sme nedokázali napísať túto knihu.

Ďalej chceme poďakovať všetkým, ktorí prispeli k Projektu CHO účasťou na webinároch alebo poskytnutím skvelých výhod pre „followerov“ (nasledovateľov) projektu. Menovite Vlado Zlatoš, Vít Schlesinger, Dušan Plichta, Marián Černý, Svet zdravia, časopis FIT štýl a Michal Duchoň s jeho Fitnessou.

Veľkú vďaku chceme tiež vyjadriť každému „followerovi“ Projektu CHO za výbornú spätnú väzbu, ktorú ste nám neustále poskytovali. Práve vy ste iniciovali túto knihu a poskytli nám potrebnú inšpiráciu.

Touto cestou chceme poďakovať časopisu FIT štýl za možnosť zverejňovať v ňom moje (Martin) články, ako aj za pomoc pri propagácii našich kníh.

Spomenúť musím aj personál pražského Světu zdraví (Dláždená 5), ktorý mi ochotne vyšiel v ústrety pri všetkých mojich požiadavkách a testoch k Projektu CHO. Ďakujem vám veľmi pekne.

Veľké ďakujem patrí Pavlovi Hráskemu, bývalému fyzioterapeutovi FK Dukla Praha a zároveň vedeckému pracovníkovi na Karlovej univerzite v Prahe na Katedre telesnej výchovy a športu v Laboratóriu športovej motoriky. Bez jeho pomoci, ochoty a trpezlivosti by som nedokázal vykonať rozsiahle a zdĺhavé fyzické testy s takou ľahkosťou.

Poďakovať chcem tiež Janovi Čirikovi, môjmu dobrému kamarátovi a programátorovi, za dobrovoľnú pomoc pri tvorbe webových stránok k Projektu CHO.

Na záver chcem poďakovať svojej životnej partnerke a spoluautorke tejto knihy, Majke, za jej lásku a podporu počas celého Projektu CHO. Ďakujem, že si mi pomohla s jeho grafickou úpravou na webových stránkach a hlavne, že si vydržala to moje neustále váženie potravín a počítanie každej kalórie. Rovnako ti ďakujem, že si sa podieľala na našich knihách a spoločne sme ich dokončili.

ÚVOD...
...alebo prečo sme napísali túto knihu?

SACHARIDY, áno či nie? Túto otázku si v dnešnej dobe kladie stále viac ľudí. Prečo? Pretože v našej spoločnosti trpí veľká skupina ľudí vážnymi zdravotnými problémami, ktoré naši predkovia takmer vôbec nepoznali. Mnohí z nich následne (a bohužiaľ veľakrát neskoro) hľadajú odpoveď na otázku „prečo JA“?

Ďalšia skupina ľudí (nanešťastie stále menšina), ktorí ešte netrpia týmito problémami, chcú zasa predísť zdravotným problémom, ktoré sa tak prudko šíria našou spoločnosťou. Tejto skupine záleží na ich zdraví a chcú žiť dlhý a šťastný život s plným pohárom energie. Preto hľadajú optimálne cesty, ako to dosiahnuť.

Obe skupiny počas svojho hľadania rýchlo zistia, že spoločný menovateľ zdravotných problémov a zároveň cesty ku zdraviu je predovšetkým strava. Potraviny, ktoré do seba vkladáme, majú priame prepojenie s našim celkovým zdravím, úrovňou energie, sexuálnym životom, myslením, pracovným výkonom, spánkom, pohodou a dokonca veľmi výrazne ovplyvnia zdravie a život našich ďalších generácií (až štyroch).

Tu však vzniká prvý problém, pretože ľahko narazia na informácie, ktoré sú v úplnom rozpore. Podľa niekoho by sme nemali konzumovať veľa tukov, najmä nie tých nasýtených, podľa iného by sme sa mali vyhýbať bielkovinám a ďalší hádže vinu na sacharidy. Ako sa orientovať v tejto záplave protichodných informácií?

Určite uznáte, že táto problematika je oveľa komplexnejšia a nedá sa na ňu odpovedať jednou vetou. Každý z nás je trochu odlišný, či už fyzicky, geneticky, alebo metabolicky a „one size fits all“ prístup jednoducho nefunguje. Bohužiaľ, ani v 21. storočí vám nemôže nikto s istotou tvrdiť, že taká alebo onaká strava je pre vás vhodná a optimálna. A nedovolíme si to tvrdiť ani my. Dáme vám však až dve veľmi cenné rady a úplne ZDARMA.

Prvá, počúvajte výživových odborníkov a lekárov, ktorí majú dlhodobé výsledky! Druhá, študujte stravu a životný štýl tradičných národov. Ako vám pomôžu tieto rady?

V prvom prípade získate informácie a stratégie od ľudí, ktorí nielenže sami úspešne praktizujú to, čo odporúčajú, ale prospešnosť týchto odporúčaní si overili na veľkej vzorke ľudí. Takže to jednoducho zažili a prešli si pokusmi, omylmi a objavili výživové stratégie, ktoré zdá sa fungujú.

V druhom prípade získate ešte cennejšie informácie, pretože spoznáte stravu a životný štýl ľudí, ktorí počas celého svojho života (dlhého života) neboli poznačení súčasnými chronickými (ani infekčnými) ochoreniami. To znamená, že získate pomerne presný návod, ako si môžete udržať plné zdravie a vitalitu počas celého vášho života. Ako do toho celého zapadajú sacharidy?

Podľa všeobecných výživových odporúčaní by sme mali všetci konzumovať vysokosacharidovú stravu (viac ako 60 %) zloženú najmä z celozrnných obilnín, strukovín, zeleniny a ovocia. Zároveň by sme sa mali vyhýbať vyššiemu príjmu tukov a živočíšnych potravín. Tieto odporúčania sa s malými úpravami prezentujú verejnosti už viac ako 30 rokov a podľa prieskumov ich bežní ľudia dodržiavajú, aspoň čo sa týka percentuálneho príjmu makroživín.

Za tento čas však prudko stúpol výskyt obezity a chronických ochorení ako je cukrovka, srdcovo-cievne ochorenia, rakovina, Alzheimerova a Parkinsonova choroba, autoimúnne ochorenia, autizmus a iné. Ako je to možné? Sú na vine všeobecné výživové odporúčania?

Podľa nášho názoru do určitej miery áno, pretože neberú do úvahy individuálnosť každého z nás a vyhovujú najmä tretím stranám (potravinárske a farmaceutické korporácie), skôr než bežným ľuďom. Preto nie sme vôbec presvedčení o tom, že tvorcom týchto odporúčaní ide v prvom rade o úprimnú snahu podporiť zdravie obyvateľov tejto planéty. Hlavne nie na základe súčasných vedeckých, paleontologických a historických poznatkov. To však nie je predmetom tejto knihy (možno nejakej inej, ktorú raz napíšeme).

Na druhej strane ani tieto odporúčania ľuďom nehovoria, aby konzumovali priemyselne spracované potraviny, fast food, rafinované potraviny alebo sladené nápoje, ktoré sú nutrične podvyživené, umelé a ich nadmerná konzumácia je prepojená so súčasnými chronickými ochoreniami. No napriek tomu sú to jedny z najpredávanejších „potravín“, pretože sú lacné, chutné a bohužiaľ pre ich konzumentov aj návykové.

V každom prípade niečo v našej spoločnosti nefunguje a zodpovední ľudia by mali čo najskôr prehodnotiť, aké potraviny sa vôbec budú môcť predávať pre ľudskú spotrebu a ktoré sa budú odporúčať, ako tie najzdravšie. Dovtedy sa však musíte spoliehať hlavne na vaše osobné „výskumy“ s vašim vlastným telom, pretože nikto nebude vaše telo poznať lepšie ako vy, nikdy.

Čo je príčinou prudkého nárastu chronických ochorení podľa nás? Tých príčin je viacero, ale z pohľadu výživy je to podľa nás množstvo a najmä druh sacharidov, ktoré v dnešnej dobe konzumujeme. Ak si našu druhú radu vezmete k srdcu a budete študovať tradičné národy a stravu našich predkov, tak zistíte, že väčšina z nich konzumovala oveľa menej sacharidov (a najmä cukru) než konzumujeme dnes. Avšak, ako sa dozviete v ďalšom texte, neplatí to pre všetky tradičné národy.

Preto je podľa nás rozhodujúci najmä výber sacharidov. Ten bol úplne rozdielny v minulosti v porovnaní so súčasnosťou a naši dávnejší predkovia nikdy nepoznali rafinovaný cukor, múku a obilniny či priemyselne spracované potraviny ako keksy, sušienky, sladkosti, krekry, chipsy, sladené nápoje a iné „výdobytky“ modernej doby. Tí o niečo mladší predkovia už spoznali tieto „potraviny“ a tvrdo na to doplatili. Akonáhle ich začali konzumovať, spoznali chronické a infekčné ochorenia, bolesti zubov, telesné deformácie a iné zdravotné a fyzické problémy.

Takže stačí vyberať celozrnné obilniny a mám vyhrané? Bohužiaľ, ani to nie je celkom pravda. Dnes sa naša výživa orientuje najmä okolo pšenice, ale tá nepatrila do jedálnička mnohých tradičných národov. Naši predkovia konzumovali rôzne druhy sacharidov podľa územia, na ktorom žili a dokonca mnohé tieto druhy sa dodnes u nás ani nepredávajú. Viaceré z nich sa k nám už dovážajú, ale nie vždy sú to tie pravé originály a nie vždy musia byť prospešné práve pre vás. Dôvod je ten, že to nie sú lokálne plodiny a kvôli preprave sa niektoré z nich zberajú ešte predtým než plne dorastú a dozrejú.

Múdrosť a skúsenosť našich predkov ich tiež viedla k tomu, že pestovali svoje plodiny inými spôsobmi než sa používajú dnes. Keď boli tieto plodiny analyzované, zistilo sa, že obsahujú oveľa viac vitamínov, minerálov a iných esenciálnych živín, než rovnaké plodiny vypestované modernými spôsobmi (umelé hnojivá, pesticídy, monokultúra).

Navyše, dnešná pšenica, ale aj iné obilniny, zelenina či ovocie, sú šľachtené pre účely zisku, odolnosti voči škodcom, prípadne chuti. Takéto plodiny sú teda iné než tie, ktoré konzumovali naši predkovia. Napríklad porovnanie modernej pšenice (dwarf) s tradičnými odrodami (emmer, einkorn) odhalilo, že moderná pšenica je menej výživná a obsahuje agresívnejšie peptidy (časti bielkovín), ktoré zvyšujú riziko vzniku celiakie v porovnaní s tradičnými odrodami. Takže nie je plodina ako plodina.

A to stále nie je všetko. Naši predkovia sa rokmi naučili, že musia rastliny upraviť, aby z nich získali potrebné živiny a vyhli sa tráviacim a zdravotným problémom. Aj keď vtedy ešte nepoznali dôvod, prečo im spôsobujú neupravené rastliny problémy, vedci postupne zistili, že neupravené rastliny obsahujú tzv. antinutrienty, ktoré bránia vstrebávať živiny a môžu spôsobiť tráviace, autoimúnne a iné zdravotné problémy.

Práve z týchto dôvodov sme sa rozhodli napísať túto knihu. Naučiť vás, ako vyberať, pripravovať, časovať a kombinovať sacharidy tak, aby boli pre vás čo najvýživnejšie a teda aj najzdravšie. Dopredu vás musíme upozorniť, že v žiadnom prípade vám neodporúčame konzumovať naše recepty od rána do večera a dokonca niektorým ľuďom ich neodporúčame vôbec. Prečo?

Pretože naše recepty nie sú vhodné pre každého a niektorým ľuďom so zdravotnými problémami by mohli dokonca zhoršiť stav.

Možno vás posledné vety prekvapili, pretože nimi akoby ideme sami proti sebe. Ak však sledujete môj blog www.martinchudy.sk, tak viete, že som obhajca nízkosacharidovej stravy, ktorú som úspešne aplikoval na sebe a na množstve svojich klientov. Napriek tomu nie som proti sacharidom ako takým a nemyslím si, že všetky sacharidové potraviny poškodzujú naše zdravie. Naopak, mnohé z nich môžu za určitých okolností byť veľmi prospešné pre niektorých ľudí.

Preto vás v ďalšom texte oboznámime s tým, pre koho sú naše recepty určené a kedy a v akom množstve by ich mali vybrané skupiny ľudí konzumovať. Našim cieľom je naučiť vás, že sacharidy nie sú ZLO dnešnej doby, ale podobne ako iné makroživiny (tuky, bielkoviny), majú svoje výhody aj nevýhody a nie je sacharid ako sacharid.

Mnohí z vás konzumujú sacharidy a chcú ich konzumovať. Dôvody sú rôzne, chuťové, ekonomické, etické, výživové, zdravotné, estetické či výkonnostné. Preto sa nás mnohí pýtate, aké, kedy a koľko sacharidov môžete konzumovať. Táto kniha je našou odpoveďou.

Rozhodli sme dať dokopy všetky naše doposiaľ nadobudnuté informácie o sacharidoch vo výžive, ktoré sme zbierali viac ako 9 rokov a následne testovali na sebe. Netvrdíme, že táto kniha je správna odpoveď na každú vašu otázku ohľadne sacharidov, ale ak chcete konzumovať nejaké sacharidy, tak si určite našu knihu prečítajte až do konca.

Pretože to, čo sa v nej dozviete, môže významne zmeniť váš doterajší pohľad na sacharidy. Veríme, že vás naša publikácia osloví a vezmete si z nej veľa dôležitých informácií a hlavne stratégií, ktoré zavediete do praxe.

Aby ste ich lepšie pochopili a dokázali ihneď aplikovať, vytvorili sme pre vás niekoľko zaujímavých bonusových video návodov úplne ZDARMA, ktoré nájdete v členskej sekcii, do ktorej ako čitateľ tejto knihy môžete zdarma vstúpiť a pozrieť si tieto video návody. V nich vás prevedieme krok po kroku pri výbere, spracovaní, príprave a kombinovaní sacharidov. Viac o členskej sekcii na str. 142.

V tejto knihe však nenájdete informácie len o sacharidoch a ani výlučne sacharidové recepty. Ako možno viete, pôvodne sme vydali 2 elektronické knihy s názvom Výživné sacharidové recepty a Sladké bez hriechu. Viac o týchto e-knihách nájdete na stránkach www.martinchudy.sk/tradicnerecepty a www.martinchudy.sk/dezerty.

V tejto knihe sme sa rozhodli spojiť obe do jednej a naučiť vás správne pripravovať nielen sacharidové recepty, ale aj sladké dezerty, koláče a zákusky, ktoré môžete s láskou pripravovať svojim najbližším. Niektoré z nich sú viac sacharidové, iné vysokotučné, avšak pri každom sme presvedčení o ich výživovej kvalite, ktorú sme si sami na sebe otestovali.

Veríme, že vám všetky naše recepty budú chutiť a oceníte pridanú hodnotu, ktorú vám v tejto knihe dávame.

Budeme veľmi radi, ak nám po prečítaní našej publikácie a vyskúšaní našich receptov a dezertov napíšete spätnú väzbu, či sa vám publikácia páčila, či vám recepty chutili, čo sa vám na nej naopak nepáčilo, alebo čo vám v nej chýbalo.

Napíšte nám aj svoj najobľúbenejší dezert z našej knihy a dajte nám vedieť, čo sa vám na ňom najviac páčilo. Vaše názory a postrehy nám môžete poslať mailom na recepty@martinchudy.sk a my vám veľmi radi odpíšeme.

Zatiaľ vám prajeme dobrú chuť a veľa energie a radosti pri príprave nových, chutných a výživných jedál.

S pozdravom Majka a Martin.

www.martinchudy.sk

ZROD SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN

AKO VSTÚPILI SACHARIDY DO STRAVY ČLOVEKA?

Ešte pred 12 000 rokmi moderný človek takmer vôbec nepoznal slovo obilniny. Približne v tej dobe totiž skončila doba paleolitu a mezolitu, ktorú vystriedala neolitická doba spojená s veľkou poľnohospodárskou revolúciou. V tejto dobe prestal byť moderný človek Homo Sapiens lovcom-zberačom a využil prírodu k tomu, aby mu poskytla potrebné zdroje pre život.

Ľudia začali postupne obrábať pôdu a pestovať plodiny a tiež chovať zdomácnené zvieratá. Obidva tieto zdroje im následne poskytovali obživu, vďaka čomu sa ich život zjednodušil. Už sa viac nemuseli hnať za potravou ako lovci alebo sa spoliehať na šťastie pri hľadaní potravy ako zberači. Svoju potravu si jednoducho začali produkovať sami.

Toto obdobie znamenalo v dejinách ľudstva obrovskú zmenu, pretože do stravy človeka vstúpili nové druhy potravín. Hlavnou zmenou bol najmä príchod obilnín do stravy človeka, obzvlášť v podobe tradičnej pšenice (emmer, einkorn – jednozrnka). Taktiež človek začal postupne konzumovať strukoviny a mliečne výrobky, ktoré dovtedy prijímal v podobe materského mlieka len počas kojenia v rannom detstve.

Tieto nové potraviny časom spôsobili mnohé zmeny v génoch človeka, ktorý sa takto prispôsoboval novým potravinám. Aj vďaka týmto zmenám sú dnes niektorí ľudia schopní stráviť mliečny cukor (laktóza) v mlieku a mliečnych výrobkoch aj v dospelosti. Avšak nie všetci majú gény pastierov. Preto len asi 35 percent obyvateľstva tejto planéty má toto privilégium a dokáže stráviť v dospelosti laktózu vďaka prítomnosti enzýmu laktáza.

Rovnako to platí pre obilniny a strukoviny. Niektorí ľudia, ktorí sú potomkovia poľnohospodárov, majú viac kópií génov pre slinnú amylázu, čo je enzým, ktorý pomáha tráviť škroby. Títo ľudia sú lepšie prispôsobení pre konzumáciu obilnín, strukovín a hľúz.

Tieto genetické zmeny však nastali veľmi pomaly a nálezy pozostatkov z neolitickej doby preukázali, že osoby konzumujúce neolitické potraviny (najmä obilniny a strukoviny) trpeli rôznymi deformáciami, zdravotnými problémami a menším vzrastom. Dokonca v dnešnej dobe je možné predpokladať, že väčšina ľudí nie je dostatočne geneticky adaptovaná na konzumáciu obilnín, strukovín a mliečnych výrobkov.

Preto je veľmi dôležité poznať svoje telo a jeho reakcie na jednotlivé potraviny. Možno práve VY patríte k potomkom lovcov-zberačov. V takom prípade by ste mali našu knihu odložiť, alebo ju niekomu darovať, pretože naše sacharidové recepty nie sú pre vaše zdravie optimálne.

NAJVÄČŠÍ ZLOM VO VÝŽIVE ČLOVEKA

Príchod neolitických potravín do stravy človeka priniesol nové ochorenia a spôsobil významné zmeny v celých dejinách ľudstva. Avšak človek sa postupne prispôsoboval a učil, čo viedlo k tomu, že sa naučil lepšie a efektívnejšie pestovať rastliny, chovať zvieratá, spracovávať, upravovať a pripravovať neolitické potraviny.

Preto samotné neolitické potraviny nemožno viniť za dnešnú pandémiu rakoviny, infarktov, cukrovky a iných chronických ochorení. Ako sa postupne dozviete, viaceré tradičné národy konzumovali vysoké množstvo obilnín, strukovín, hľúz a mliečnych výrobkov a netrpeli uvedenými ochoreniami.

Tieto národy však neboli nijako geneticky imúnne voči týmto ochoreniam a neskôr tiež ochoreli na chronické a infekčné ochorenia, ak upustili zo svojich stravovacích návykov. Kedy a kde teda nastal najväčší zlom?

Rovnako ako pred 12 000 rokmi, kedy začala poľnohospodárska revolúcia, nastala pred asi 200 rokmi obrovská zmena vo výžive človeka. Dovtedy ľudia nepoznali pojem „rafinované obilniny“ a „priemyselne spracované potraviny“. Obe sa v strave človeka rozšírili najmä v priebehu posledných 100 rokov a v dnešnej dobe predstavujú rafinované obilniny až 85 percent celkovej produkcie obilnín v USA, pričom podobné čísla by sme objavili aj v iných rozvinutých krajinách.

Veľká „biela“ trojka v podobe rafinovanej múky, ryže a cukru doslova ovládla svet. Zaujímavé sú napríklad štatistiky konzumácie cukru:

- V roku 1700 priemerný človek ročne skonzumoval okolo 1,8 kg cukru.

- V roku 1800 priemerný človek ročne skonzumoval okolo 8 kg cukru.

- V roku 1900 priemerný človek ročne skonzumoval okolo 40 kg cukru.

- V roku 2009, viac než polovica všetkých Američanov skonzumovala vyše 225 g cukru denne, čo predstavuje vyše 81 kg cukru ročne.

Na Slovensku bola v roku 2013 priemerná spotreba cukru na obyvateľa 31,1 kg, pričom sa v tomto roku na Slovensku spotrebovalo 168 537 ton cukru. Týmito číslami sa udržujeme na úrovni európskeho priemeru. V priemere teda Slovák skonzumuje okolo 85 g cukru denne. To predstavuje vyše DVE TONY cukru v priebehu celého života. Je to však len priemer, čiže niektorí ľudia skonzumujú možno až trojnásobné množstvo cukru oproti priemeru.

Celkové množstvo skonzumovaného cukru je však oveľa vyššie, pretože cukor má mnoho názvov a podôb. Mnohí ľudia sa napríklad zámerne vyhýbajú cukru, ale neuvedomujú si, že prijímajú nadmerné množstvo cukru z iných zdrojov ako pečivo, cestoviny, ryža, zemiaky či obilniny. Zo všetkých týchto potravín sa ich škroby ľahko a rýchlo premenia v ľudskom tele na glukózu (cukor).

Okrem toho ľudia prijímajú cukor aj nepriamo v podobe iných výrobkov, kde je úmyselne pridávaný (najmä sladené nápoje). Dokazuje to aj fakt, že v EÚ za posledných 20 rokov priama spotreba cukru poklesla, ale spotreba cukru zahrnutého v potravinárskych výrobkoch stúpla veľmi významne.

Ak sa pozrieme na ďalšie štatistiky (tabuľka nižšie), v roku 2013 skonzumoval priemerný Slovák vyše 103 kg obilnín, z čoho bolo 91,9 kg vo forme pšenice a 4,6 kg vo forme bielej ryže. Ďalších 81 kg bolo vo forme nejakého druhu múky, z čoho bolo 70,8 kg v podobe pšeničnej múky. Celkovo sa v roku 2013 na Slovensku spotrebovalo až neuveriteľných 998 573 ton obilnín buď vo forme zrna, alebo vo forme múky (a to je pokles v porovnaní s predošlými rokmi).

Ak do toho pridáme aj ostatné zdroje cukru (okrem alkoholu, zeleniny a ovocia) ako zemiaky, chlieb, pečivo či cestoviny, priemerný Slovák v roku 2013 skonzumoval 509,2 kg sacharidových potravín, čo je 1,4 kg na deň. Toto číslo samozrejme nepredstavuje len sacharidy, pretože napríklad zemiaky obsahujú len 20 percent sacharidov a väčšina obilnín okolo 70 až 80 percent.

Stále však platí, že tieto čísla sú astronomicky vysoké a v porovnaní s konzumáciou týchto potravín počas paleotickej doby, kedy bola ich konzumácia takmer nulová (okrem zeleniny, ovocia a niektorých hľúz) a kedy sa vyvíjali naše súčasné gény, je to obrovský skok vo výžive človeka.

ČO NÁM PRINIESLI PRIEMYSELNE SPRACOVANÉ POTRAVINY?

Takže takto sme postupne prešli od stravy zloženej prevažne z mäsa, orgánov, vajec, orechov, semien, hľúz, zeleniny a ovocia, neskôr doplnených o tradičné celé obilniny, strukoviny a mliečne výrobky, k strave prevažne zloženej z bielej múky, ryže a cukru, sladených nápojov, pečených zemiakov, hranolčekov, chipsov, vyprážaných jedál, rafinovaných rastlinných olejov, margarínov, fast foodu, umelých sladidiel a farbív, konzervantov, polotovarov, žuvačiek, cukroviniek, keksov a sladkostí.

Dnes už väčšinou nesedíme trikrát denne pri rodinnom stole a nekonzumujeme jedlá pripravené z potravín, ktoré nám poskytla príroda, ktoré boli pripravené starostlivo rukami našich milovaných a ktoré by sa pokazili za niekoľko dní, pretože sú čerstvé, výživné a preto sa rýchlo kazia.

Namiesto toho konzumujeme jedlá niekde po ceste v strese, rušnom prostredí a pripravujú nám ho z umelých surovín, ktoré by ste márne hľadali v prírode. Tieto „jedlá“ nám často podávajú cez okno auta a pokojne by ste ich mohli nechať na stole aj niekoľko mesiacov až rokov, pretože by vôbec nezhnili. Ak by ste detailne analyzovali tieto „jedlá“, nenašli by ste v nich veľa vitamínov, minerálov či enzýmov, ale skôr toxické látky, ktoré môžu mať napríklad rakovinové účinky.

Akého spoločného menovateľa má tento výživový skok zo skutočných potravín, ktoré nám poskytuje príroda, k priemyselne spracovaným potravinám plným cukru a rafinovaných obilnín? Dve slová, CHRONICKÉ OCHORENIA!

V minulosti ľudstvo sužovali infekčné ochorenia, ktoré vďaka kvalitnejšej strave, zvýšenej hygiene a kvalitnejšej lekárskej starostlivosti prakticky zmizli z rozvinutých krajín. Čo však nahradilo infekčné ochorenia, sú chronické alebo civilizačné ochorenia ako rakovina, srdcovo-cievne ochorenia, cukrovka či Alzheimerova choroba.

Priemyselne spracované potraviny a cukor sú spájané s približne 76 zdravotnými problémami, medzi ktoré patrí:

- Obezita

- Predčasné starnutie

- Znížená funkcia imunitného systému

- Cukrovka typu 2

- Srdcovo-cievne ochorenia

- Rakovina

- Demencia

- Parkinsonova choroba

- Alzheimerova choroba

- Syndróm polycystických vaječníkov (trpí ním až 10 % žien v USA)

- Nealkoholová tuková choroba pečene (trpí ňou 1/3 Američanov)

Preto si musíte vybrať, buď sa vrátite k tradičným stravovacím postupom a návykom a začnete konzumovať „skutočné jedlo“ plné esenciálnych živín, alebo hľadajte krátkodobé potešenia v lacných a priemyselne spracovaných „junk“ (odpad) potravinách.

Na jednej strane je zdravie, vitalita, energia, dlhovekosť, vysoký pracovný a fyzický výkon, kvalitný sex, dobrý spánok a radosť zo života. Druhá možnosť ponúka chvíľkové potešenie zakončené bolesťami, dlhodobými zdravotnými problémami, nevoľnosťou, vyšťavením, útlmom, mentálnou hmlou, únavou a veľkými finančnými výdavkami v neskoršom veku.

Výber je na VÁS. Myslite však na to, že to trvá nejaký čas, kým zdravotné problémy nastanú a niekedy je to už takmer nezvratné.

ROZDELENIE SACHARIDOVÝCH POTRAVÍN PODĽA VÝŽIVNOSTI

SÚ SACHARIDY ZDRAVÉ?

Táto otázka je predmetom mnohých debát medzi obhajcami rôznych výživových štýlov. Aká je naša odpoveď? To záleží na:

1. Súčasnom zdravotnom stave

2. Genetickej výbave

3. Metabolickom nastavení

4. Veku

5. Pohlaví

6. Rase

7. Podnebí

8. Fyzickej výkonnosti a množstve svalovej hmoty

9. Práci

10. Cieľoch jedinca

11. Druhu skonzumovaného sacharidu

12. Skonzumovanom množstve

13. Ich načasovaní

14. Ich kombinácii

15. Spôsobe prípravy (pestovanie, zber, skladovanie, úprava)

V prvom rade je však potrebné uviesť, že slovo „sacharidy“ nie je v tomto prípade to správne, pretože väčšina potravín obsahuje zmes sacharidov, bielkovín a tukov. Lepší názov je sacharidové potraviny, pod ktorými myslíme potraviny s vyšším obsahom sacharidov a ich prevahou v porovnaní s bielkovinami a tukmi.

Preto si najskôr rozdeľme sacharidové potraviny a následne si povedzme o nich niečo viac. Medzi sacharidové potraviny zaraďujeme predovšetkým obilniny a ich výrobky, strukoviny, zeleninu, ovocie, byliny, koreniny, cukrovinky, sladkosti a sladidlá. Niektoré z nich však konzumujete len v malom množstve, takže veľmi neprispievajú k vášmu celkovému kalorickému príjmu.

V tabuľke pod textom nájdete rozdelenie hlavných sacharidových potravín do 4 skupín podľa ich výživnosti a prospešnosti pre zdravie. Vopred upozorňujeme, že je to naše vlastné rozdelenie a neplatí pre všetkých ľudí rovnako. Tiež nie všetky potraviny v jednej skupine považujeme za rovnako výživné, ale keďže sme pre uľahčenie nechceli vytvoriť viac než 4 skupiny, niektoré potraviny sme zaradili do rovnakých skupín. V tabuľke uvádzame väčšinou len všeobecné názvy a v ďalšom texte sa dozviete, ktoré konkrétne potraviny považujeme za najvýživnejšie.

NA TIETO „POTRAVINY“ SI DAJTE POZOR!

Možno nesúhlasíte s našim rozdelením a pýtate sa, prečo sú niektoré z uvedených potravín v niektorej zo skupín, kde by podľa vás byť nemali. Dnes totiž ľahko narazíte na slovo „zdravé“ pri opise veľkého množstva potravín. Týka sa to najmä BIO predajní, ktoré predávajú veľké množstvo potravín a takmer každé má túto nálepku.

Tiež nesmieme zabudnúť na odporúčania platených „odborníkov“, ktorí odporúčajú konzumovať raňajkové cereálie, müsli a rôzne cereálne výrobky, ktoré sú priemyselne vyrábané, vystavené vysokým teplotám, obsahujú rafinované múky a cukry, prídavné látky, lacné suroviny, stužené alebo rafinované tuky, syntetické vitamíny, umelé sladidlá či farbivá.

Tieto „potraviny“ sú často odporúčané nielen dospelým, ale aj malým deťom vo vývoji ako ideálna výživa pre rast a vývoj. Na tieto odporúčania a tvrdenia vám opíšeme 2 krátke príbehy, resp. experimenty, ktoré neboli nikdy prezentované verejnosti.

V roku 1942 vedci testovali vplyv extrudovaných výrobkov, medzi ktoré patria pufované výrobky a raňajkové cereálie. Štyri skupiny potkanov prijalo rôznu stravu. Prvá skupina konzumovala zrná celej pšenice (nešľachtené odrody), vodu a syntetické vitamíny a minerály. Druhá skupina prijala pufovanú pšenicu (extrudované cereálie), vodu a rovnaký mix živín. Tretia skupina konzumovala vodu a biely cukor a štvrtá skupina prijala len vodu a syntetické živiny.

Potkany na celej pšenici prežili vyše roka na tejto strave. Potkany na vode a syntetických živinách žili len 2 mesiace. Skupina na bielom cukre s vodou prežila 1 mesiac. A potkany v skupine na vode, syntetických živinách a pufovanej pšenici zomreli do 2 týždňov. Táto štúdia preukázala, že proces extrudácie narúša živiny (napr. mastné kyseliny, bielkoviny, vitamíny) a bielkoviny sa môžu zmeniť na toxické látky. Najviac sa narušila aminokyselina lyzín.

V inom experimente z  roku 1960 testovali vedci na Ann Arbor University v Michigane 18 potkanov, ktorých rozdelili do 3 skupín. Jedna skupina konzumovala kukuričné cornflakes s vodou, druhá skupina konzumovala kartónovú škatuľu, v ktorej sa cornflakes predávali a vodu, a tretia kontrolná skupina konzumovala bežné krmivo s vodou.

Potkany v kontrolnej skupine si udržali pevné zdravie počas celého experimentu, ale potkany konzumujúce škatuľu boli letargické a nakoniec zomreli z podvýživy. A čo potkany konzumujúce „zdravé“ cornflakes?

Tie zahynuli ešte pred tými, ktoré konzumovali škatuľu a posledný z nich zahynul v deň, kedy zomrel prvý v „škatuľovej skupine“. Pred smrťou rozvinuli schizofrenické správanie, záchvaty zlosti, napádali sa navzájom a nakoniec dostávali kŕče. Autopsia odhalila nefunkčnosť pankreasu, pečene, obličiek a degeneráciu nervov v chrbtici, čo sú znaky „inzulínového šoku“.

Teraz ste pravdepodobne v šoku vy, ale ak neveríte, pokojne si vykonajte doma vlastné experimenty s podobnými výrobkami a budete veľmi nepríjemne prekvapený.

Potraviny, ktoré sme uviedli v skupine menej vhodné a nevhodné, tam nie sú náhodne. Tieto „potraviny“ nenájdete bežne v prírode a sú to väčšinou rafinované a priemyselne spracované potraviny, ktoré sú rozsiahlo prepojené s celou radou zdravotných problémov.

Dôvod je jednoduchý, tieto „potraviny“ stratili svoje živiny počas procesu výroby a naopak, týmto procesom v nich vznikli viaceré toxické látky, alebo do nich boli neskôr niektoré toxíny pridané.

Ak nebudete prijímať dostatok esenciálnych živín a enzýmov a naopak budete prijímať nadbytok toxických látok, veľmi rýchlo sa oslabí vaša imunita, naruší funkcia buniek a orgánov a vaše telo začne byť náchylné na viaceré ochorenia.

K týmto záverom prišlo množstvo vedcov a bádateľov, ktorí už takmer pred 100 rokmi vykonali mnohé štúdie na zvieratách a pozorovali stravovacie návyky rôznych skupín ľudí. Medzi takýchto bádateľov patril napríklad Robert McCarrison, Francis M. Pottenger, Jr. a Weston A. Price, o ktorom si povieme viac neskôr.

Veľmi dobrý príklad sú tiež experimenty, v ktorých testované zvieratá konzumovali len varenú stravu, ktorá bola zbavená enzýmov. Takáto strava vytvára veľkú záťaž na pankreas (vyrába aj dôležité hormóny inzulín a glukagón) a slinné žľazy, ktoré musia chýbajúce enzýmy vyrábať. Toto ich preťaženie však vedie k ich rýchlejšiemu opotrebeniu.

Podľa Dr. Edwarda Howella, priekopníka vo výskume enzýmov, nedostatok enzýmov v strave skracuje život, vedie k chorobám a znižuje odolnosť voči stresu. Jeho výskumy na ľuďoch a zvieratách preukázali, že prevažne varená strava, najmä obilniny, vedie k zväčšeniu pankreasu a slinných žliaz a zmenšeniu mozgu.

Podľa Dr. Howella, dĺžka života je nepriamo úmerná rýchlosti vyčerpania enzýmového potenciálu organizmu. Zvýšené použitie enzýmov v strave znižuje rýchlosť vyčerpania enzýmového potenciálu.

Výskum Michaela Reesa v nemocnici v Chicagu potvrdzuje tieto objavy. V jeho štúdii mali starší ľudia len jednu tridsatinu množstva enzýmov v slinách v porovnaní s mladými ľuďmi.

Z vyššie uvedených dôvodov nepatria priemyselne spracované potraviny do vašej domácnosti a už vôbec nie do vášho organizmu. Tieto „potraviny“ predstavujú viaceré riziká a nijako nepodporia funkciu vašich buniek, orgánov a teda ani vaše zdravie.

Negatíva priemyselne spracovaných sacharidových potravín:

- Neobsahujú potrebné tuky, bielkoviny, vitamíny a minerály.

- Neobsahujú potrebné enzýmy a prospešné baktérie.

- Obsahujú toxické látky.

- Obsahujú priveľa cukru a rafinovaných výrobkov.

- Neobsahujú dostatok antioxidantov, fytochemikálií a iných prospešných látok.

- Môžu obsahovať nadbytok antinutrientov.

- Zaťažujú a poškodzujú organizmus.

- Poškodzujú zuby, kosti a vedú k deformáciám chrupu a kostry.

- Spôsobujú vysokú (toxickú) hladinu krvného cukru a inzulínu, po ktorej väčšinou nastane hypoglykémia.

- Vedú k úpadku energie, mentálnej hmle, zvýšenému pocitu hladu, ospalosti a nespavosti.

- Znižujú plodnosť a narúšajú zdravie aj ďalších generácií.

- Podporujú vznik chronických a infekčných ochorení.

Preto vám konzumáciu výrobkov v skupine nevhodné v žiadnom prípade neodporúčame, pretože vám neprinesú žiadnu výživovú hodnotu. Príležitostne si môžete dopriať niektoré potraviny zo skupiny menej vhodné, ktoré ak vhodne skombinujete, môžete z nich vytvoriť celkom výživné jedlá.

Najviac sa zamerajte na konzumáciu potravín zo skupiny veľmi vhodné a vhodné, ktoré ak správne pripravíte, môžu byť pre vás veľmi výživné.

Ak nám stále neveríte, že priemyselne spracované potraviny predstavujú veľké riziko pre vaše zdravie, prečítajte si nasledovný krátky príbeh, ktorý je „len“ jedným z mnohých podobných.

Dr. Clive McCay^1 vykonal na Cornellovej univerzite zaujímavý experiment, v ktorom kŕmil zvieratá buď prirodzenou stravou v miernom množstve, alebo stravou zloženou z rafinovaných škrobov, tukov, cukrov a vysoko rafinovaných potravín. Zvieratá v prvej skupine žili v excelentnom zdraví až do dĺžky života rovnajúcej sa vyše 100 rokov u ľudí. V porovnaní s ľuďmi žili zvieratá v druhej skupine priemerný alebo skrátený život a trpeli stareckými ochorenia ako je napríklad rakovina.

ODKAZ TRADIČNÝCH NÁRODOV

ĎAKUJEME WESTON PRICE

Viac ako 4 000 jedlých rastlín kŕmilo našich predkov počas celej histórie ľudstva. Len približne 150 druhov je dnes rozsiahlo kultivovaných a len 3 z nich poskytujú viac než 60 percent jedla na celom svete (pšenica, kukurica, ryža). Náš dnešný výber je väčšinou obmedzený na približne 30 druhov, ktoré nájdeme v bežných obchodoch s potravinami.

Táto zmena má dnes svoje následky, ale my stále môžeme čerpať z múdrosti našich predkov, ak si chceme udržať pevné a trvalé zdravie. Azda najväčšie poznatky nám v tomto smere poskytol najznámejší zubár všetkých čias – Weston A. Price, DDS.

Tento pozoruhodný bádateľ obetoval svoj život výskumu a pozorovaniu zdravotného stavu a stravovacích návykov ľudí po celom svete. V 30-tych rokoch 20. storočia preskúmal 14 rôznych druhov stravy medzi tradičnými národmi v 10-tich rôznych krajinách od Aljašky, cez Afriku a Európu až po Austráliu a Nový Zéland. Jeho rozsiahle výskumy a poznatky opísal v knihe Nutrition and Physical Degeneration, v ktorej môžete nájsť desiatky fotografií, ktoré svedčia o pravdivosti jeho poznatkov.

Weston Price zistil, že tradičné národy konzumovali rozdielnu stravu s rôznym obsahom makroživín. Príjem tukov sa pohyboval od 30 % do 80 % energetického príjmu a mnohé národy konzumovali stravu s obsahom okolo 40 % tukov, 40 % sacharidov a 20 % bielkovín. Avšak, bez ohľadu na výber potravín a pomer makroživín, mala tradičná strava všetkých skúmaných národov niečo spoločné – obsahovala množstvo vitamínov, minerálov, enzýmov a prospešných baktérií.

Z čoho bola zložená strava tradičných národov? Takmer bez výnimky obsahovala živočíšne bielkoviny a tuky z rýb, morských živočíchov, orgánov, mäsa, mliečnych výrobkov a hmyzu (živočíšny tuk bol vysoko cenený v týchto populáciách). Živočíšne potraviny dopĺňali o zeleninu, ovocie, strukoviny, hľuzy, orechy, semená, morské riasy a celé obilniny v nerafinovanej forme. Každý z národov konzumoval aj varenú, aj surovú stravu a konzumoval nejaké fermentované potraviny, ktoré sú bohaté na enzýmy a prospešné baktérie.

Napríklad izolované švajčiarske populácie konzumovali vysoko výživný raž (žito), z ktorého si mleli múku na kamennom mlyne a piekli čerstvý chlieb z tradičného kvásku. Tento chlieb kombinovali so surovým kravským a kozím mliekom, kravským maslom a syrmi zo surového mlieka. Títo ľudia dokonca ospevovali júnové maslo z kráv, ktoré sa pásli na čerstvej tráve (takéto maslo má vysoký obsah vitamínu A). Raz za týždeň konzumovali mäso, občas mali zemiaky a v lete dopestovali aj trocha zeleniny. Niektoré populácie vyrábali aj vlastné tradičné víno z čerstvého ovocia.

Obyvatelia Vonkajších Hebridov (oblasť Škótska a Írska) boli zasa rybári, ktorí konzumovali veľa rýb, homárov, krabov, ustríc a mušlí. Tie dopĺňali najmä o vlastný vysoko výživný ovos, z ktorého si robili kašu alebo koláče. V malom množstve konzumovali aj jačmeň. Ich obľúbené jedlo bola pečená hlava z tresky naplnená nasekanou treščou pečeňou a ovsom.

V Afrike skúmal Price niekoľko poľnohospodárskych kmeňov. Napríklad kmeň Kikuyu v Keni a kmene v blízkosti Etiópie konzumovali najmä sladké zemiaky, kukuricu, fazuľu, banány, proso a cirok (sorghum = Kafir corn). Banány a sladké zemiaky, spolu s rybami a živočíšnou stravou, konzumoval aj kmeň Buganda v Ugande, ktorého obyvatelia boli mentálne vyspelejší než susedné kmene. Podobnú stravu doplnenú o obilniny, kravské a kozie mliečne výrobky konzumovali aj iné africké kmene.

Na sever od Austrálie žili populácie, ktoré konzumovali veľa rýb, morských živočíchov, taro, banány, papáju a slivky. Pôvodní obyvatelia Peru konzumovali najmä morské živočíchy, ktoré dopĺňali o kukuricu, fazuľu, tekvicu a iné rastliny, napríklad zemiaky a quinou. Indiáni v Amazonskej džungli si pochutnávali na rybách, vodnej hydine a ich vajciach, ovocí a rastlinách. Veľmi obľúbená bola yucca, škrobovitý koreň podobný zemiakom.

Niektoré národy ako Masajovia, Eskimáci a severoamerickí Indiáni nekonzumovali veľa sacharidových potravín. Ich strava pozostávala prevažne z mäsa, orgánov, tuku a krvi zvierat, mlieka, rýb a morských živočíchov. Tie počas leta dopĺňali v malom množstve o bobuľovité ovocie (čučoriedky), korienky, zeleninu či orechy.

Pokiaľ konzumovali obyvatelia akéhokoľvek z týchto národov svoju tradičnú stravu, mali:

- Krásny a zdravý chrup.

- Nízky výskyt zubného kazu (bez zubára, zubnej pasty, atď.).

- Oválne tváre.

- Dobre tvarovú a pevnú kostru.

- Vysokú inteligenciu.

- Silnú imunitu, vďaka ktorej sa im vyhýbali infekčné ochorenia (napr. tuberkulóza).

- Netrpeli chronickými ochoreniami.

- Dožívali sa vysokého veku.

- Boli to usmievaví, šťastní a príjemní ľudia.

- Ich potomkovia boli rovnako zdraví ako oni sami.

Žiadny tradičný národ však nebol imúnny voči ochoreniam západnej civilizácie. Weston Price mal (našťastie pre nás) možnosť sledovať stravu a zdravotný stav ľudí z týchto kmeňov, ktorí prešli na „západnú stravu“. Tiež pozoroval prisťahovalcov, ktorí túto stravu bežne konzumovali.

Táto strava bola do týchto oblastí dovážaná z „vyspelých“ krajín a pozostávala z rafinovaných obilnín a múky, cukru, konzervovaných potravín, pasterizovaného, odtučneného a homogenizovaného mlieka, džemov, marmelád, sladkostí a rafinovaných rastlinných olejov.

Keď túto stravu začali konzumovať tradičné populácie, začali trpieť rovnakými zdravotnými problémami ako prisťahovalci a ľudia z krajín, odkiaľ bola táto strava dovezená. Medzi prvé problémy patril zubný kaz a narušený chrup, po ktorom nasledovali infekčné a chronické ochorenia a neplodnosť.

VPLYV STRAVY NA ĎALŠIE GENERÁCIE

Čo však bola najväčšia katastrofa pre tieto národy, bol vplyv tejto stravy na ďalšie generácie. Už prvá generácia rodičov, ktorí boli vystavení „západnej strave“, vykazovala od narodenia poškodený chrup, zúžené tváre, narušenú kostru, náchylnosť na infekčné ochorenia, nižšiu inteligenciu, narušený rast a vývoj, zníženú plodnosť a iné vážne zdravotné problémy.

Keď Weston Price analyzoval stravu tradičných národov a porovnal ju s modernou stravou, objavil jasné rozdiely, ktoré dali odpoveď na otázku, prečo uvedené zdravotné problémy nastali tak rýchlo bez ohľadu na rasu, genetiku a pôvod. Strava tradičných národov sa vyznačovala tým, že:

- Obsahovala aspoň 4-krát viac vápnika, fosforu, minerálov a vitamínov rozp. vo vode.

- Obsahovala aspoň 10-krát viac vitamínov rozpustných v tuku (A, D, E, K).

- Obsahovala rastlinné a živočíšne potraviny.

- Bola bohatá na enzýmy a prospešné baktérie.

- Neobsahovala žiadne spracované potraviny.

- Konzumovali celú korisť a z kostí a koží pripravovali vývary a želatínu.

- Jedli surové aj varené jedlo.

- Jedli fermentované potraviny.

- Obilniny, strukoviny, orechy a semená namáčali, klíčili a fermentovali.

- Obsah tukov bol 30 – 80 % a len 4 % PUFA (polynenasýtené mastné kyseliny).

- Pomer omega-3 a omega-6 tukov bol 1:1.

Tieto poznatky jednoznačne dokazujú, že samotné sacharidové potraviny nie sú vinníkom zdravotných problémov v súčasnej dobe a neboli ich hlavným vinníkom ani v minulosti. Problém v súčasnosti je najmä nesprávny výber, príprava a množstvo skonzumovaných sacharidov.

Ako dôkaz vám porozprávam ďalší príbeh od Westona Prica. Počas priemyselnej krízy bola strava mnohých detí veľmi chudobná na živiny, čo u nich viedlo k pokazeným zubom a iným problémom. Ich strava bola zložená z bieleho chleba, vysoko sladenej kávy, rastlinných tukov, palaciniek z bielej múky konzumovaných so sladkým sirupom a šišiek vyprážaných na rastlinnom tuku.

Kvôli týmto výživovým nedostatkom dostávali niektoré deti šesťkrát v týždni na obed doplňujúce jedlo. Na jeho začiatku skonzumovali 120 ml paradajkovej alebo pomarančovej šťavy a čajovú lyžičku zmesi prírodného oleja z treščej pečene a masla s vysokým obsahom vitamínov. Potom prijali misku s približne 0,5 kg guláša (stew) zloženého z jemného mäsa, kostnej drene a zeleniny. Potom dostali varené ovocie s minimom sladidiel a rožky z čerstvo namletej celej pšenice potreté maslom s vysokým obsahom vitamínov. Každé dieťa dostalo aj 2 poháre surového mlieka.

Toto menu sa menilo deň zo dňa a mäsový guláš sa striedal s rybacou polievkou alebo orgánmi zvierat. Vďaka tomuto výživovému programu si každé dieťa udržalo zdravé zuby bez kazov. Nielen to, dvaja rozdielni učitelia navštívili Prica a vyzvedali, čo spôsobilo, že jedno z najslabších detí v triede v schopnosti učiť sa je zrazu jedno z najlepších.

ŽIVOČÍŠNA VS. RASTLINNÁ STRAVA

Správny výber, príprava a množstvo prijatých sacharidov má jeden z rozhodujúcich vplyvov na vaše zdravie. Podľa výskumov Prica a iných bádateľov sa zdá, že pre väčšinu ľudí má väčšie výhody prevaha živočíšnych potravín v strave a nižší príjem sacharidov.

Ľudia z poľnohospodárskych kmeňov, napriek konzumácii nespracovaných a správne pripravených sacharidových potravín, neboli tak fyzicky zdatní a zdraví ako ľudia žijúci takmer výlučne na živočíšnych potravinách.

Africkí Masajovia, ktorí konzumovali mäso, mlieko a krv svojich zvierat, boli oveľa vyšší a fyzicky zdatnejší než poľnohospodárske kmene Kikuyu a Wakamba. Tiež mali zdravší chrup a o niečo menej deformácií tváre. Price preskúmal 88 Masajov, ktorí mali spolu 2 516 zubov. Len 4 osoby mali zubný kaz a spolu 10 zubov bolo pokazených, čo je priemer 0,4 percenta pokazených zubov.

V kmeni Kikuyu preskúmal 33 osôb, z ktorých 36,4 percenta bolo postihnutých kazom. Z preskúmaných 1 041 zubov bolo 57 pokazených, čo je priemer 5,5 percenta. Kmeň Wakamba bol na tom podobne a z 37 preskúmaných osôb malo 21,6 percenta pokazené zuby. Z preskúmaných 1 112 zubov bolo 69 pokazených, priemer 6,2 percenta.

VEGETARIÁNSTVO MEDZI TRADIČNÝMI NÁRODMI

V dnešnej dobe konzumujú stovky miliónov ľudí po celom svete stravu zloženú z prevažne alebo výlučne rastlinných potravín. Takéto výživové a životné štýly poznáme najmä pod vegetariánstvom, vegánstvom a vitariánstvom (surová strava).

Aj keď existujú vysokotučné rastlinné potraviny (kokos, orechy, semená, avokádo, olivy), zástancovia týchto štýlov väčšinou obhajujú a odporúčajú sacharidové potraviny v rôznej forme. Dôvody pre dodržiavanie týchto smerov sú rôzne, ale v mnohých prípadoch je to snaha o zlepšenie zdravia a/alebo dosiahnutie optimálneho zdravia.

Ak je takáto strava veľmi vhodne zložená a dotyčná osoba má na ňu genetické predispozície, môže jej pomôcť dosiahnuť optimálne zdravie a dlhovekosť. V skutočnosti existuje alebo existovalo niekoľko osôb (napr. Norman Walker), ktoré konzumovali celý život takmer výlučne rastlinnú stravu a dožili sa vysokého veku v plnom zdraví.

Títo ľudia však nekonzumovali rastlinnú stravu, akú dnes konzumuje väčšina vegetariánov a vegánov. Tá je dnes mylne zložená z viacerých potravín, ktoré sú prezentované ako „zdravé“, ale často je opak pravdou. Vo väčšine štúdií, v ktorých sú porovnávaní vegetariáni a vegáni s bežnou populáciou, neboli objavené žiadne rozdiely v dĺžke života a výskyte chronických ochorení. V niektorých prípadoch dokonca dopadli horšie konzumenti rastlinnej stravy a to sú porovnávaní s bežnou populáciou, ktorá nekonzumuje nijako zvlášť výživnú stravu.

Keďže je naša kniha o sacharidových receptoch, možno ste si mysleli, že v nej budem ospevovať vegetariánstvo, vegánstvo, vitariánstvo a sacharidové potraviny, ktoré odporučíme každému z vás. Ak ste si to mysleli, tak ste na omyle.

Pokiaľ nepoznáte aspoň čiastočne svoj genetický pôvod a najmä neviete, ako správne vyberať, pripravovať a kombinovať sacharidové potraviny, potom vám v žiadnom prípade neodporúčame bezhlavo začať konzumovať rastlinnú stravu. V našej knihe sa síce čiastočne naučíte, ako urobiť zo sacharidových potravín výživné potraviny, ale zároveň si všimnite, že naše recepty obsahujú aj dostatok živočíšnych potravín.

A za ich prídavkom do sacharidových jedál si pevne stojíme, pretože čerpáme zo skúseností našich predkov. Počas svojho bádania po celom svete neobjavil Weston Price žiadnu výlučne vegetariánsku populáciu alebo konzumentov výlučne rastlinnej stravy.

Naopak, Price zistil, že živočíšne potraviny sú nesmierne dôležité pre správne využitie živín. Veľkú úlohu v tomto smere hrá najmä vitamín A, ktorý naši predkovia prijímali z orgánov, vajec, rýb, morských plodov a čerstvého masla. Podľa Prica, bez dostatočného príjmu vitamínu A zo živočíšnych zdrojov nedokážu byť správne využité bielkoviny, minerály a vo vode rozpustné vitamíny.

Tradičné populácie prijímali až 10-násobne viac vitamínu A zo živočíšnych zdrojov než obsahovala vtedajšia americká strava. Dnes je tento pomer pravdepodobne ešte horší.

Živočíšne zdroje vitamínu A zabezpečili aj iné v tuku rozpustné vitamíny D, E, K2, ktoré pracovali v synergii s vitamínom A. Tieto v tuku rozpustné vitamíny Price nazýval „katalyzátory“, alebo „aktivátory“, pretože bez ich pomoci by sa nemohli správne vstrebať a využiť iné esenciálne živiny.

Price objavil aj jednu špeciálnu látku v živočíšnych potravinách, ktorú nazval „Aktivátor X“, ale nájdete ju aj pod názvom „Price Faktor“. Táto látka sa nachádzala najmä v čerstvom masle vyrobenom zo surového mlieka zvierat, ktoré boli pasené na čerstvej jarnej tráve a jej obsah v masle klesal v priebehu niekoľkých mesiacov. Jej účinok bol podobný ako v prípade vitamínov rozpustných v tuku.

Aktivátor X objavil Price aj v orgánoch zvierat pasených na tráve a niektorých morských plodoch, ale nie v masle zo zvierat kŕmených obilninami a sójou. Dodnes sa predpokladá, že táto látka je vlastne vitamín K2, ale tento názor už spochybnil Christopher Masterjohn^2, ktorý predtým považoval Aktivátor X tiež za vitamín K2.

Takže pravdepodobne existuje látka, ktorú doteraz nikto presne chemicky neidentifikoval a ktorá sa v dnešných potravinách vyskytuje len zriedkavo. Paradoxne, jej vplyv na zdravie sa zdá byť veľmi prospešný a o to viac verím, že niekto raz identifikuje a pomenuje túto látku.

RIZIKOVÉ ŽIVINY PRE VEGETARIÁNOV

Aj keď v tuku rozpustné vitamíny je možné v určitej forme a množstve prijať aj z rastlinnej stravy, ich využitie v organizme nie je tak jednoduché a ich adekvátny príjem je väčšinou možný len pomocou živočíšnej stravy. Rovnako to platí pre mnohé iné esenciálne živiny, ktoré je najvhodnejšie prijímať z kvalitných živočíšnych zdrojov (najmä vitamín B12).

Teraz vám uvedieme najviac rizikové živiny pre konzumentov rastlinnej stravy, ku ktorým vám uvedieme aj rastlinné alternatívy. Ešte raz podotýkame, že tieto živiny je ideálne prijímať zo živočíšnych zdrojov, pretože z rastlinných zdrojov je ich vstrebateľnosť nízka.

Rizikové živiny:

- Bielkoviny – orechy, semená, strukoviny, ovos, quinoa, amarant, pohánka, divoká ryža, špenát, špargľa, brokolica, kel, kapusta, karfiol, mangold, žerucha, avokádo, huby, spirulina a morské riasy, práškové rastlinné proteíny.

- Omega-3 tuky – vlašské a pekanové orechy, konopné, ľanové a chia semená, strukoviny.

- Vápnik – strukoviny, proso a pšeno, amarant, kel, listová zelenina, brokolica, žerucha, cvikla, kvaka, mrkva, semená, orechy, kakao, karob, čokoláda.

- Železo – amarant, pohánka, quinoa, proso a pšeno, hnedá a divoká ryža, spirulina, semená, kakao, čokoláda, orechy, špenát, špargľa, mangold, kel, listová zelenina, strukoviny, kokos, topinambur, himalájska soľ.

- Zinok – semená, orechy, strukoviny, čokoláda, kakao, ovos, amarant, pohánka, quinoa, proso a pšeno, hnedá a divoká ryža.

- Jód – morské riasy, špargľa, artičoky, mrkva, cesnak, ananás, tmavo listová zelenina.

- Vitamín B12 – doplnková výživa (aspoň 6 µg denne).

- Vitamín D3 – ideálne získavať pomocou UVB žiarenia zo slnka alebo špecializovaného solária.

- Vitamín K2 – natto (fermentovaná sója), kvasená kapusta.

- Vitamín A (v rastlinách je najmä betakarotén, nie retinol) – mrkva, kel, tekvica, sladké zemiaky (batáty), marhule, listová zelenina, žerucha, ovocie.

VEĽKÝ SPRIEVODCA:
VŠETKO O SACHARIDOCH

VŠETKO ČO POTREBUJETE VEDIEŤ O SACHARIDOCH

Niektoré tradičné populácie konzumovali takmer výlučne živočíšne potraviny s nízkym obsahom sacharidov. Ich pevné zdravie a dlhovekosť sú dôkazom, že sacharidy vo výžive človeka nie sú nijako zvlášť potrebné a ich nízky príjem je dostačujúci pre optimálne zdravie. V skutočnosti neexistuje žiadny esenciálny sacharid, ktorý by ľudské telo muselo prijímať, aby si udržalo pevné zdravie.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Ako na sacharidy.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.