MELANCHOLIKÉR

Pavel Časar

Všem, kterým to dává smysl…

Brahmaputra

Tak jak líně krajem teče Brahmaputra

vyčistil jsem po malířích čtvery futra.

Nyní, stejně jako duše Bráhmova

vypadají čistá futra jak nová.

Podivné snad psychiatrům příliš není

na co všechno mohu myslet při čištění.

Když koncem dubna zaplanou ohně

myslívám často na mistra Jana

jaké to asi bývalo pro něj

když mu tak žhnulo za patama

Opilci třeští si okolo uhlíků

na bohy vzpomenou leda jen ze zvyku

Nad ránem prostydlí, každý je marod

štěstí, že opravdu začalo jaro

Nesněží

a nikdo k saské čáře neběží

a nikde žádná auta gangů

co budeš hlásit Korantengu?

jen depka trochu padá, ale nesněží

Z právě puklého svahu mžourají amoniti

barevní běžci v davu přes ně se strání řítí

barevní běžci s čísly

s nataženými třísly

nedostihnou nikdy prahu věčného bytí

Antoine v dopise píše mámě

že už se nebojí nechat to na mě

že už se prostě nebojí

dopadnout někam do polí

potichu, nenápadně

Antoine raději žluté písky

než pole zmáčená za bahnisky

– lhostejné je místo dopadu

za ruku s tím Malým zase jdu

nacházet jeho třísky

Duběnky velké jak atomy

v dubnu už myslí na stromy

ještě to není nakladené

a my už víme, jak dopadneme

- nápadně podobné symptomy

Báseň by měla být předmětem krásy

Země se rozzáří, prohrábne vlasy

jak se však radovat z nádhery terénu

když po něm pobíhá partička kreténů

jak se pak udržet asi… !?

Roleta zůstala vytažená

ať všichni vidí, jak si vařím čaj

a nalévám si vodu

Tma kolem domu obnažená

oslepí mi okna a zapře kraj

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Melancholikér.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.