Zbytky

DPH

JARO (04)

Já, začal vnímat slunce,

najednou tu bylo.

Ozářilo Tesco

a do srdce mi vlilo

teplo…

Já měl všecko.

VĚČNOST V TOBĚ

A zas je tu jaro

a stokrát vrátí,

co zima vzala.

A s ním se vkrádá,

vzrušení nepostrádá,

k tomu, co strádá

Svoboda...

Budeš mít víc,

než jsi chtěla,

bude ti líp,

než doufáš,

jen ze mě zůstane

tichá vzpomínka,

protože jen svody

vedou do Svobody

a smrt je přechodníkem,

vstupem do čekárny,

kde počkám,

až se ke mně vrátíš.

Kolik ještě let,

kolik ještě lét,

co po jaru

vzrušení přinese

prožijem?

Kolik ještě let

vydrží svět

a Svoboda věčná

přežije v ušpiněných duších,

protože jen svody

vedou do Svobody.

Někomu se zdá

o opicích a krysách,

někomu o moři a pláži,

na mě se smějou

tvá pihovatá záda

a často je mi k pláči,

když mám štěstí na dosah

a ruka zastaví se uprostřed tmy,

aby dotekem nenarušila tvůj dech.

Někomu běhá po zádech strach

a v davu kráčí

jako všichni sráči

a někdo vidí sluce a ví, co vidí

a cítí tu sílu, co má zadarmo z vesmíru

a cítí, že žije

a já vidím tvé oči,

co mým světem točí

a cítím se jako sváteční host,

co směl zavítat do Ráje

a dotknout se Boha.

ČEKÁM (05)

Čekám, až se vrátí, co chybí,

pokud to tu někdy bylo.

Čekám, až mě opustí

vše, co zbylo.

Čekám, až se Ferlinghetti dočká

a znova se zrodí zázrak.

(s úctou a obdivem pro L.F.)

DVACET MINUT

Odvezli ji v pátek,

zemřela v úterý.

Moje máma.

V sobotu lékaři říkali

„stav je vážný, naděje je vždy.“

V neděli doktoři říkali

„stav je kritický, naděje je vždy.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Zbytky.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.