Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Předložená publikace vznikla v souvislosti s řešeným projektem GAČR: Hodnocení kvality destinace cestovního ruchu (č. 15-21179S).

Doc. Ing. Ida Rašovská, Ph.D.
Doc. Ing. Kateřina Ryglová, Ph.D.

Management kvality služeb v cestovním ruchu
Jak zvýšit kvalitu služeb a spokojenost zákazníků

Kniha je monografie

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax:+420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 6680. publikaci

Spoluautoři knihy:
Ing. Petr Štumpf, Ph.D. – podkapitola 7.5
Ing. Viktor Vojtko, Ph.D. – podkapitola 7.5
Lic. Silvie Zámečník – podkapitola 7.2

Odborní recenzenti:
Prof. Ing. Marian Gúčik, PhD.
Doc. Ing. Dagmar Jakubíková, Ph.D.

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

Odpovědný redaktor Petr Somogyi
Grafická úprava a sazba Milan Vokál
Formát ePub Milan Vokál
Návrh a zpracování obálky Vojtěch Kočí
Počet stran 192
První vydání, Praha 2017

Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice

© Grada Publishing, a.s., 2017
Cover Photo © Depositphotos/Photodjo; Syda_Productions; Wavebreakmedia

ISBN 978-80-271-9923-5 (ePub)
ISBN 978-80-271-9922-8 (pdf)
ISBN 978-80-247-5021-7 (print)

O autorech

Doc. Ing. Ida Rašovská (Vajčnerová), Ph.D.

Vystudovala Provozně ekonomickou fakultu Vysoké školy zemědělské v Brně a po jejím absolvování v roce 1990 začala podnikat v oblasti cestovního ruchu. Založila a více než deset let provozovala cestovní kancelář zaměřenou na aktivní i pasivní cestovní ruch a získala tak bohaté a mnohostranné zkušenosti. Od roku 2001 působí na Provozně ekonomické fakultě Mendelovy univerzity v Brně, kde se věnovala rozvoji oboru Management cestovního ruchu. V roce 2012 se habilitovala v oboru Ekonomika a management s habilitační prací Aplikace komplexního managementu kvality v evaluaci destinace cestovního ruchu. Aktivně se podílela na moderní koncepci výuky cestovního ruchu za využití inovačních projektů ESF, s cílem propojit akademickou sféru s praxí a připravit tak absolventy oboru na úspěšný vstup na trh práce. Je lektorkou odborných seminářů zaměřených na vzdělávání pracovníků veřejné správy a podnikatelů z praxe. Od roku 2014 je vedoucí Ústavu managementu a ve své pedagogické i vědecko-výzkumné činnosti se zaměřuje především na oblast destinačního managementu a managementu kvality služeb. Je autorkou řady publikací a odborných článků, podílí se na řešení projektů GAČR, OPVVV a dalších. Je členkou expertní pracovní skupiny pro přípravu a evaluaci Programu rozvoje cestovního ruchu města Brna a členkou výboru Společnosti vědeckých expertů v cestovním ruchu (SVECR).

Doc. Ing. Kateřina Ryglová, Ph.D.

Působí v Ústavu marketingu a obchodu Provozně ekonomické fakulty Mendelovy univerzity v Brně, kde se podílela na vzniku bakalářského oboru Management cestovního ruchu, jehož je v současnosti garantem. Garantuje a zajišťuje výuku předmětů souvisejících s problematikou cestovního ruchu a marketingu. Od roku 2003 působí také jako lektor modulu „Řízení cestovního ruchu“ na Brno International Business School (B.I.B.S.) v rámci programů validovaných Nottingham Trent University. V letech 2009–2010 a 2015 byla členem expertní pracovní skupiny pro přípravu a evaluaci Programu rozvoje cestovního ruchu města Brna, zajišťovaného Magistrátem města Brna. Kromě pedagogické činnosti se podílí na vědecko-výzkumných aktivitách a grantových projektech Mendelovy univerzity, na projektech GAČR (Grantové agentury ČR) a ESF (Evropský sociální fond). Své výzkumné aktivity soustřeďuje do problematiky marketingu v cestovním ruchu, kde se věnuje oblasti hodnocení kvality služeb cestovního ruchu a spokojenosti zákazníka. Doposud je autorkou či spoluautorkou více než 80 referátů prezentovaných na mezinárodních vědeckých konferencích či prací publikovaných v odborných vědeckých časopisech. Je členem Společnosti vědeckých expertů v cestovním ruchu (SVECR). Působí v redakční radě vědeckých časopisů European Countryside a Czech Journal of Tourism.

Lic. Silvie Zámečník

Vystudovala v letech 2003–2009 filologii španělského jazyka v Barceloně (Universitat de Barcelona), ale již od roku 2000 se profesně věnuje cestovnímu ruchu a hotelovému managementu (hotelové řetězce a individuální hotely). Ve Španělsku (konkrétně v Barceloně a v městě Marbella) získala odborné znalosti a osvědčení v oblasti implementace hotelové kvality služeb a odborné mezinárodní certifikace, a to především v konceptu 5***** a 5*****GL jako manažer kvality a provozu (například Gran Hotel Princesa Sofía, Hotel Villa Padierna Marbella, Hotel Villa Padierna Thermas de Carratraca). Do Brna se vrátila v roce 2012, kde jako obchodní ředitelka hotelu Barceló Brno Palace velkým dílem přispěla v roce 2016 k získání oficiální pětihvězdičkové certifikace, kterou se může tento hotel na Moravě pochlubit jako jediný. Momentálně se věnuje odborné hotelové konzultační činnosti, mimo jiné připravuje i znovuotevření hotelu Passage.

Ing. Petr Štumpf, Ph.D.

Vystudoval na Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích obor Obchodní podnikání, specializace Cestovní ruch. Po absolvování v roce 2003 pracoval až do roku 2010 v Jihočeské centrále cestovního ruchu, následně působil jako senior konzultant pro oblast strategického plánování a rozvoj cestovního ruchu v soukromé poradenské společnosti. Od roku 2010 je odborným asistentem na Ekonomické fakultě Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích, kde se na Katedře obchodu a cestovního ruchu věnuje problematice turismu. Aktivně spolupracuje s partnery z veřejného i soukromého sektoru v Jihočeském kraji i v zahraničí. V roce 2009 byl oceněn stříbrnou medailí Jihočeského kraje za dlouhodobou aktivní činnost ve prospěch česko-rakouské přeshraniční spolupráce. Od roku 2016 je členem SKÅL Klubu Linz, který sdružuje profesionály v oboru cestovního ruchu.

Ing. Viktor Vojtko, Ph.D.

Od roku 2011 působí jako vedoucí Katedry obchodu a cestovního ruchu na Ekonomické fakultě Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích. Odborně se zaměřuje především na oblast počítačových simulátorů a jejich využití pro výukové i výzkumné účely, zejména v oblasti marketingu, spotřebního chování a turismu. Aktivně se věnuje i aplikovanému marketingovému výzkumu pro instituce a podniky, především v jižních Čechách.

Předmluva

Vážení čtenáři, do rukou se vám dostává kniha, jejíž ambicí je představit vybrané přístupy ke kvalitě služeb, jejímu měření a hodnocení, a to nejen teoreticky, ale především prostřednictvím příkladů z jednotlivých odvětví cestovního ruchu. Jak zvýšit kvalitu služeb a úroveň spokojenosti zákazníků v cestovním ruchu? Na tuto otázku můžete najít odpovědi na následujících stránkách.

Kvalita služeb představuje z teoretického hlediska širokou, mnohdy hůře uchopitelnou problematiku, přičemž poskytování kvalitních služeb je v praktickém životě vysoce žádoucí a v mnoha případech je na vysoce kvalitních službách postavena celá strategie firmy (například luxusní hotely, restaurace atd.). Pochopení teoretických souvislostí, způsobů hodnocení a měření kvalitní služby by mělo přinést studium této publikace, v níž budou představeny odpovídající nástroje a metody v příkladech, které ukazují, jak je použít, a v některých případech obsahují i zajímavé výsledky výzkumů a měření.

Cestovní ruch je dynamická oblast, v níž poptávka určuje nabídku. Uspokojení náročných zákazníků vyžaduje poskytování kvalitních služeb, které respektují jejich měnící se potřeby a přání. Získat spokojeného zákazníka, který bude šířit pozitivní reference, případně se bude opakovaně vracet, je cílem každého úspěšného podniku. Je k tomu nutný proaktivní přístup k řízení kvality, orientace na zákazníka a průběžné zjišťování jeho očekávání a spokojenosti. Obecné principy služeb jako nehmatatelnost, pomíjivost, proměnlivost a neoddělitelnost předurčují specifický přístup nejen v oblasti marketingu, ale také managementu. A právě management kvality služeb cestovního ruchu je téma, jemuž je věnována tato publikace.

Kniha je strukturovaná do dvou hlavních částí, přičemž první obsahuje vybraná teoretická východiska kvality služeb včetně nástrojů a metod hodnocení kvality a spokojenosti v cestovním ruchu (kapitoly 1–6). Druhá část poskytuje návod na aplikaci uvedených nástrojů a metod prostřednictvím praktických příkladů a studií ve vybraných službách cestovního ruchu (kapitola 7). Samostatnou část tvoří podkapitola 7.5, která je věnována kvalitě cestovního ruchu. Příklady pocházejí z výzkumů a šetření, které systematicky prováděl kolektiv autorů spolu se studenty Provozně ekonomické fakulty Mendelovy univerzity v Brně. Některé výsledky byly částečně zpracovány v rámci závěrečných prací studentů, jiné jako součást výzkumného projektu, další pak díky průběžné výzkumné činnosti autorů.

Publikace je určena jak odborné veřejnosti (jež zde nalezne kromě návodů, jak hodnotit kvalitu ve svém podniku, i výsledky z již provedených výzkumů, které mohou posloužit pro zlepšení kvality v konkrétním odvětví cestovního ruchu), tak studentům a pedagogům na vyšším stupni vzdělávání. Ti mohou využít publikaci jako metodickou pomůcku pro zpracování závěrečných či seminárních prací, inspirovat se použitými příklady při sběru a zpracování primárních dat, případně použít výsledky šetření jako zdroj sekundárních dat vstupujících do dalších výzkumů.

První část publikace se opírá o teoretická východiska kvality služeb v souvislosti se spokojeností a očekáváním zákazníka, dimenzemi kvality a jejich vzájemnými vztahy. Jsou zde představeny koncepce managementu kvality a systémy pro hodnocení udržitelnosti v cestovním ruchu. Následující část pak obsahuje příklady, jejichž řešení je postaveno na metodách gap analýzy, SERVQUAL, IPA-Importance Performance Anylysis (analýza významu a výkonu) a Customer Satisfaction Index (index spokojenosti zákazníka). Součástí publikace je i studie autorů Viktora Vojtka a Petra Štumpfa, v níž najdete výsledky výzkumu spokojenosti návštěvníků v jižních Čechách, a případová studie Silvie Zámečník, odbornice s dlouholetou praxí v hotelovém managementu například španělského hotelového řetězce Barceló, která představuje proces získání nejvyšší možné úrovně 5* mezinárodní oficiální certifikace HotelStars.

Předložená publikace vznikla v souvislosti s řešeným projektem GAČR 15-21179S Hodnocení kvality destinace cestovního ruchu a také díky spolupráci Kateřiny Mlejnkové a Astrid Peruthové, které se podílely na přípravě textu a jeho formálních úpravách.

Věříme, že touto knihou alespoň částečně přispějeme ke zlepšení kvality služeb v cestovním ruchu a případně poskytneme i návod k zamyšlení, co a jak udělat lépe pro spokojeného a loajálního zákazníka, jenž se rád vrací a šíří pozitivní reference.

Ida Rašovská a Kateřina Ryglová

1

1.Úvod do problematiky kvality služeb v cestovním ruchu

●Kvalita ve službách cestovního ruchu

●Význam kvality pro zákazníka

●Vývoj kvality služeb v České republice

●Česká kvalita

●Český systém kvality služeb

●HotelStars Union

Oblast cestovního ruchu dosahuje v posledních letech velkého rozmachu, který je přínosem pro ekonomickou, politickou, ale i společenskou sféru každé země. Cestovní ruch zaměstnává stále více lidí a stává se nedílnou součástí společenského a moderního života většiny obyvatel.

Rovněž pro Českou republiku je cestovní ruch velmi zajímavým a perspektivním odvětvím sektoru služeb. V roce 2014 se cestovní ruch podílel na HDP 2,8 % a jeho podíl na exportu v posledních letech osciluje okolo 5 %. Příjmy z cestovního ruchu dosáhly v roce 2015 148,8 mld. Kč a podle odhadů agentury Czechtourism vzrostly v roce 2016 počty ubytovaných domácích hostů o více než 7 % a zahraničních turistů o téměř 7 %. Význam cestovního ruchu pro Českou republiku je nepopíratelný, avšak jeho rostoucí tendence není samozřejmá. Přirozený potenciál země se nemění a záleží na jeho efektivním využití, aby lákal stále více turistů. V této souvislosti je nezbytné pracovat s nabídkou služeb cestovního ruchu nejen co se týká rozsahu a struktury, ale zejména úrovně kvality poskytovaných služeb. Mnoho empirických studií potvrzuje, že kvalita a spokojenost zákazníka přispívá ke zvyšování zisků firmy (například Anderson, Fornel, Lehman, 1994; Zeithaml, 2000).

V období globálního konkurenčního boje, kdy je nabízena řada substitučních produktů, je vysoká kvalita doplněná diferenciací nabídky chápána jako rozhodující deviza konkurenčního boje. Zejména v evropských destinacích, které nemohou konkurovat cenou svých služeb exotickým oblastem rozvojových zemí, se řízení kvality stává nezbytnou součástí prosperity celého sektoru cestovního ruchu.

Kvalita je široký pojem a lze na ni pohlížet z mnoha pohledů. Současné trendy potvrzují neustále rostoucí požadavky na kvalitu, což však dnes již neznamená více luxusu, ale zejména důraz na prožitek, silný zážitek, smysluplné zážitky (tzv. meaningful experience). Zjednodušeně lze konstatovat, že kvalita je to, co si zákazník přeje, plus to, co poskytovatel služby chce a může dodatečně nabídnout pro diferenciaci a profilování své nabídky oproti svým konkurentům. Je třeba si uvědomit, že kvalita v cestovním ruchu se netýká pouze jedné služby, ale celého řetězce provázaných služeb, například od správně sestaveného, nabídnutého a zprostředkovaného zájezdu (produktu cestovního ruchu) a poskytování informací o něm přes bezchybnou realizaci všech služeb až po bezpečný návrat domů. Mluvíme často o tzv. procesu poskytování služby. Kvalita v cestovním ruchu je proto komplexní otázkou a musí být zajištěna všemi spolutvůrci řetězce služeb, přičemž tito poskytovatelé musí také cítit za kvalitu odpovědnost. Startovní čárou pro plánování a řízení kvality je pochopení nejen specifických vlastností tohoto vysoce konkurenčního trhu a samotných služeb cestovního ruchu, ale i rozhodovacích procesů a psychologických aspektů účastníků cestovního ruchu (viz část 2.3 a 2.4).

Cestovní ruch bývá někdy vymezován jako obchod s naplňováním snů a představ cestovatelů prostřednictvím služeb, jež však vzhledem k nehmotné povaze nelze vyzkoušet dopředu ani vrátit jako zboží. Nehmotný charakter služby přináší možnost zhodnocení její kvality až po jejím zkonzumování. V cestovním ruchu navíc platí, že výsledek (tedy kvalita služby) je zákazníkem porovnáván s jeho vysněným ideálem, jenž vznikl na základě představ, reklamy nebo doporučení. Odtud vyplývá nejenom základní požadavek „splnit, co se slíbí“, ale i poznání, že kvalita není jen problém, který je potřeba řešit, ale je to především konkurenční příležitost. Na kvalitu je tedy nutné pohlížet i z pohledu klienta, zákazníka, tedy posuzovat kvalitu jako stupeň naplnění zákazníkova očekávání, ne pouze podle počtu přijatých reklamací. Za tímto účelem je nezbytné poznat a znát zákazníkova potřeby, přání a očekávání.

Zákazník má sice vždy právo od služby odstoupit, ale to je až krajní řešení. V případě tohoto scénáře pak vždy utrpí důvěra hosta v poskytované služby, poklesne jeho spokojenost, poskytovatel služby pak přichází o příjem a často je poškozen i obrázek ostatních poskytovatelů služeb v kontextu celé destinace. Na tomto základě lze tvrdit, že kvalita v cestovním ruchu je přinejmenším splnění toho, co zákazník očekával, žádaným stavem je pak klientův pocit, že obdržel nějakou hodnotu navíc, že realita předčila jeho očekávání. V takovém případě má zákazník důvod o své spokojenosti říci jiným lidem – kamarádům, příbuzným, potenciálním zákazníkům, napsat svůj názor na internet, má tendenci se vrátit. Naopak nízkou kvalitu lze poznat až v momentě, kdy je zákazník rozladěn, zaregistruje „nekomfort“ či „nepohodu“, jež se nemusí nutně objevit v reklamačním dopise – zůstává však v myslích zákazníků, kteří tuto nespokojenost dávají najevo i ve svém okolí. Nespokojený návštěvník dokáže odradit více potenciálních návštěvníků, než kolik spokojený návštěvník dovede přitáhnout. K úspěšné dlouhodobě udržitelné strategii řízení kvality je tedy potřeba chápat pojem spokojenost zákazníka a vycházet z předpokladu, že firma může naplňovat své cíle pouze prostřednictvím spokojených zákazníků. Jenom z těch se mohou stát loajální klienti, kteří šíří pozitivní reference a znovu se vracejí. Pozitivní reference jsou nejlepší, nejrychlejší a nejlevnější formou reklamy, v případě negativních referencí se však jejich nekontrolovatelné a rychlé šíření stává pro podnik silnou hrozbou.

Na začátku řetězce služeb je kromě přípravy produktu samotný výběr a nákup služeb. Kvalita se zde týká především prodejce a prodejního kanálu – cestovní agentury, kanceláře, webového portálu, tištěných materiálů. Součástí kvality v této části řetězce je profesionální výkon obsluhy, její přívětivost, informovanost, vstřícnost, v případě webových služeb uživatelská vstřícnost a bezpečnost. Prioritní je komplexnost a serióznost informací, v případě incomingu je nezbytností dokonalý překlad do příslušného jazyka. U webových stránek je uživateli za jedno z nejdůležitějších hledisek považováno dostatečné množství fotografií a stále častěji i videí. Rychle se prosazují i nezávislé komentáře cestovatelů: kdo si plánuje dovolenou, chce vědět, co říkají jeho předchůdci (například www.tripadvisor.com; www.booking.com; www.foursqare.com; www.facebook.com a další).

Součástí téměř všech produktů je přeprava, která je většinou vnímána jako nezbytnost, případně nutné zlo. Zde je součástí kvality především stav dopravního prostředku, množství místa pro každou přepravovanou osobu, rychlost odbavení, absence zpoždění, chování řidiče či personálu, na neposledním místě ovlivňuje vnímání kvality i chování ostatních cestujících (například velmi hlučné děti v letadle mohou mít vliv na spokojenost ostatních bezdětných cestujících). V případě individuální motorové dopravy jde mimo jiné o kvalitu dopravního značení, kvalitu komunikací. Situaci motoristům zjednodušuje masové zavádění satelitní navigace. Kvalitu služby v tomto segmentu zvýší například i nabídka bezplatné dopravy zákazníka z nádraží do hotelu, bezplatného parkování na letišti, slevy pro cyklisty (z toho důvodu, že použili šetrný způsob dopravy bez emisí) atd. Destinaci v cestovním ruchu chápeme jako komplexní produkt cestovního ruchu, a proto například neseriózní chování části taxikářů v Praze škodí kvalitativní pověsti celé země.

Kvalitní ubytování se bere jako samozřejmost. Kvalitu v tomto případě ovlivňuje nejenom čistota a vybavení pokoje, ale kvalitu vnímá zákazník již při vstupu a následně při setkání s personálem (úsměv, pozdrav, profesionální a empatické jednání, atmosféra, vůně, hudba, rychlost check-inu atp.). Ačkoliv samo ubytování bývá zřídka cílem cestovatele (cílem jsou zážitky), je to vedle přepravy první místo, kde se cestovatel dostává do styku s místní realitou. Teprve v momentě, kdy přijíždí k samotnému objektu, kde bude ubytován, má možnost porovnat popis v reklamě, na jejímž základě si dovolenou objednal, a skutečnost (ta by měla být vždy lepší, než slibuje reklama).

Kvalita stravování je z pohledu zákona ošetřena systémem HACCP (viz část 4.1), ale subjektivní vnímání kvality je založeno na chování personálu, atmosféře stravovacího zařízení (hluk, zápach, kouř, hudba atp.), jeho vybavení (nábytek, nádobí, sestavení jídelního lístku, kvalita překladů) a samozřejmě i na senzorickém vjemu u pokrmů (chuť, barva, konzistence, teplota jídel) (Ryglová a kol. 2011).

Na výše uvedených příkladech je demonstrován příklad provázanosti a komplexnosti produktu cestovního ruchu. Je zřejmé, že celkovou spokojenost klienta ovlivňuje řada dílčích faktorů a zdaleka ne všechny faktory mohou být pro klienta stejně významné. V jednotlivých odvětvích cestovního ruchu (cestovní kanceláře a agentury, hotelnictví a gastronomie, doprava atd.) se tyto dílčí faktory mohou měnit a nabývat pro klienta rozdílného významu.

V praktické části této knihy (kapitola 7) jsou nejen předvedeny praktické aplikace vybraných nástrojů řízení kvality a hodnocení spokojenosti klienta ve službách, ale jsou zde vymezeny i stěžejní faktory kvality pro různá subodvětví cestovního ruchu v kontextu jejich vlivu na celkovou spokojenost klienta.

1.1Aktuální stav hodnocení kvality v České republice

V mezinárodním kontextu lze počátky moderního hodnocení kvality služeb cestovního ruchu spatřovat v tzv. průvodcích Michelin. V roce 1900 vydali bratři Michelinové, majitelé francouzské továrny na pneumatiky, poprvé příručku, jejímž cílem bylo pomoci motoristům v nouzi. Kromě seznamu benzínových stanic a pneuservisů byly součástí brožury i informace týkající se ubytování a stravování. V roce 1926 se v průvodci poprvé objevil symbol hvězdičky, upozorňující na obzvlášť doporučeníhodné restaurace. Na počátku třicátých let pak bylo hodnocení rozšířeno o další dva stupně, aby umožnilo jemnější rozlišení kvality.

Řízení kvality v oboru cestovního ruchu začalo být rozvíjeno v sedmdesátých a osmdesátých letech minulého století především formou standardů hotelových a dopravních služeb. Vlastní systémy rozvíjely nejprve mezinárodní hotelové řetězce (Four Seasons, Mariott, Holiday Inn a další), jimž šlo o standardy chování personálu, přípravy stravy i úklidu pokojů, s cílem poskytnout hostům deklarovanou úroveň a kvalitu služby a docílit vysoké produktivity práce. Současně se chtěli odlišit od konkurence, být nadprůměrní a dosáhnout opakované návštěvy klienta.

Vývoj řízení kvality na mezinárodní scéně reagoval přirozeně na požadavky trhu a do jednotlivých oblastí cestovního ruchu byly postupně implementovány další přístupy v podobě ISO norem a komplexních systémů kvality (z angl. Total Quality Management).

Vývoj kvality služeb cestovního ruchu v České republice je ovlivněn především skutečností, že jeho přirozený rozvoj byl přerušen uzavřením hranic v období komunismu a obnoven až po roce 1989, kdy byly odstraněny bariéry příjezdového a výjezdového cestovního ruchu. Kvalita služeb v České republice nebyla dlouho prioritou a dá se říci, že dopady tohoto stavu pociťujeme dodnes. Jde stále o jednu z oblastí vykazující značné rezervy a její úroveň je dlouhodobě vnímána zejména zahraničními návštěvníky jako nižší. Velké rozdíly v kvalitativní úrovni nabízených služeb lze vidět zejména v regionech.

Snaha o zvyšování kvality nejen v oblasti cestovního ruchu vedla v devadesátých letech 20. století ke vzniku tzv. Národní politiky kvality (NPK), resp. programu Česká kvalita (angl. Czech Quality, CzQ, www.npj.cz). Program Česká kvalita umožňuje, aby se na trhu objevilo libovolné množství značek kvality různých cechů, společenstev, sdružení apod., jež splňují jednu zásadní podmínku: základní kvalitativní ukazatele ověřuje třetí, nezávislá strana. Rovněž je požadována ověřená způsobilost poskytovatele služby k dlouhodobému dodržování stability procesů a tím i kvality jeho produktů. V rámci uvedeného programu existuje odborná sekce „Kvalita cestovního ruchu, hotelnictví, lázeňství a gastronomie“ s cílem realizovat aktivity vedoucí ke zvyšování kvality poskytovaných služeb v těchto oblastech. Značkami, jež se k programu přidružily z oboru cestovního ruchu, byly v roce 2009 „ekologicky šetrný výrobek“ a „ekologicky šetrná služba“ (CENIA, Ministerstvo životního prostředí ČR) a „Horeca Select“ (Makro).

Obrázek 1.1 Loga ekoznačení (zdroj: http://www ceskakvalita.cz)

Kvalita je v současnosti jednou z priorit Koncepce státní politiky cestovního ruchu na období 2014–2020. Od počátku roku 2010 realizuje Ministerstvo pro místní rozvoj (MMR) spolu s profesními asociacemi v rámci Integrovaného operačního programu financovaného ze strukturálních fondů EU projekt s názvem Národní systém kvality služeb cestovního ruchu v ČR. V letech 2016–2020 realizuje tento projekt marketingová agentura CzechTourism. Vlastníkem projektu i nadále zůstává MMR. Výstupem projektu je vytvoření dobrovolného inovativního nástroje (Český systém kvality služeb; csks.cz), který by měl systematickým způsobem přispět ke zvyšování kvality služeb v organizacích v oblasti cestovního ruchu a v navazujících službách. Koncepce systému vychází ze základních teoretických zásad řízení kvality, přičemž stěžejní filozofií je poznání potřeb zákazníka a neustálé zlepšování kvality poskytovaných služeb. Zapojeným organizacím systém umožňuje postupně získat odborné i praktické znalosti z oblasti řízení kvality ve službách a další odborné kompetence, které mohou využít při rozvoji svého podnikání. Pro poskytovatele služeb je stěžejní získání certifikátu kvality, který existuje ve dvou stupních, Q I a Q II. Žadatelé o certifikaci musí zpracovat vizi, proces služeb s jednotlivými kroky, plán opatření a cílů (včetně termínů plnění) a podepisují týmový závazek kvality. Certifikované organizace získávají mezinárodně srovnatelnou značku kvality Q, která by pro zákazníka měla představovat příslib ověřené kvality služeb a zároveň by měla být oceněním práce všech zaměstnanců organizace. Certifikát je udělován na tři roky, s nutností každoroční aktualizace. V roce 2017 je certifikace prováděna zdarma. Aby mohla organizace certifikát získat, musí mít certifikovaného trenéra kvality, kterému je certifikát udělen bez omezení doby platnosti na základě dvoudenního trenérského školení. Je tak možné, aby jeden trenér kvality postupně realizoval certifikaci ve více organizacích. V současné době je v České republice certifikováno více než 600 poskytovatelů služeb (ubytování, stravování, doprava, cestovní kanceláře a agentury a další). Zapojení do procesu certifikace je plně v kompetenci poskytovatelů služeb.

Tento systém kvality služeb vychází z německého systému Service Qualität Deutschland (SQD), jenž vychází ze základního konceptu SERVQUAL (viz část 5.1) a byl modifikován pro české prostředí. Stejnou licenci systému kvality zakoupilo i Slovensko. Obdobné systémy existují již řadu let ve Španělsku, Švýcarsku, Francii či Velké Británii, kde přispívají k lepšímu vnímání kvality poskytovaných služeb ze strany zákazníků a celkové atraktivitě turistických destinací.

Obrázek 1.2 Logo Český systém kvality služeb (zdroj: http://www.csks.cz)

V naší republice lze v cestovním ruchu v současnosti získat různorodé certifikáty a označení kvality: v oblasti ubytování a stravování (například Hotelstars, Czech Specials, „Maurerův výběr Grand Restaurant“, ocenění TripAdvisor), nebo v oblastech týkajících se environmentální kvality (například Blue Flag, EU Ecolabel, ECEAT Quality Label).

Agenturou Czech Tourism podporovaná a rozšiřující se mezinárodní certifikace Hotelstars je klasifikace ubytovacích zařízení systémem přidělování hvězdiček, jejichž počet odráží úroveň kvality prostřednictvím naplnění počtu předem stanovených povinných a dobrovolných kritérií ubytovacím zařízením (hotel, hotel garni, pension, motel a botel). Oficiální jednotná klasifikace ubytovacích zařízení v České republice funguje na dobrovolné bázi již od roku 2004 (www.hotelstars.cz). Materiál Oficiální jednotné klasifikace vznikl ve spolupráci AHR ČR, UNIHOST a za podpory MMR a agentury Czech Tourism. Začátek roku 2010 přinesl nový systém přidělování hvězdiček. Hotelové asociace sedmi zemí Evropské unie založily unii Hotelstars Union, která si dala za cíl především sjednotit klasifikaci hotelových služeb pomocí jednotné metodiky a využití společného marketingu při propagaci certifikovaných zařízení. Přínosem pro zákazníky je nabídka transparentních služeb, vybavenosti, garance určité úrovně kvality a možnost se kdykoliv s podmínkami a systémem hvězdiček seznámit, tedy přesvědčit se o tom, co daná třída ubytovacího zařízení garantuje. Hotelová klasifikace má celkem 270 hodnotících kritérií, která vznikla na základě průzkumů očekávání hotelových hostů a potřeb trhu. Systém se opírá o povinná kritéria a dobrovolně volitelné požadavky; pro dosažení potřebného počtu bodů je nutné splnit minimální kritéria pro každou z daných kategorií a splnit volitelná kritéria. Oficiálně certifikovaná zařízení jsou označena oficiálním znakem jednotné klasifikace. Přehled všech klasifikačních systémů v Evropě lze nalézt na webových stránkách HOTREC (www.hotelstars.org). V současné době je v platnosti metodika klasifikace pro období let 2015–2020. Od roku 2016 je certifikace udělována na pět let (místo předchozích tří).

Obrázek 1.3 Logo Hotelstars Union (zdroj: www.hotelstars.eu cs/czech_republic/)

Obrázek 1.4 Logo Hotelstars Union (zdroj: AHR ČR; 2016)

Výše uvedené systémy jsou dobrovolné a záleží zcela na ochotě poskytovatele, zda se do jednotlivých programů zapojí. Značky a ocenění kvality přinášejí nespornou marketingovou podporu a pomáhají spotřebiteli v orientaci na trhu. Pokud je však značek kvality příliš, začíná být systém nepřehledný a jejich hodnota může ztrácet význam.

V souvislosti s kvalitou nelze opomenout legislativní požadavky na bezpečnost, které jsou pro některé typy služeb povinné. Například HACCP (zásady správné výrobní a hygienické praxe při manipulaci s potravinami), standardy kvality pro oblast veřejné dopravy a další. Problematika legislativního ukotvení kvality ve službách cestovního ruchu je rozpracována ve stejnojmenné publikaci autory Indrová, Houška, Petrů (2011).

2

2.Vymezení hlavních marketingových východisek pro pochopení procesu řízení kvality služeb

●Produkt cestovního ruchu

●Marketingový mix

●Specifika služeb cestovního ruchu

●Rozhodovací proces zákazníka

●Psychologické aspekty cestování

Pochopení podstaty a specifik produktů cestovního ruchu a následně i psychologických a subjektivních aspektů rozhodovacího nákupního procesu zákazníka je významným odrazovým můstkem k dosažení efektivního řízení jeho kvality.

Tak jako má průmyslová výroba výstupy v podobě hmotných výrobků, má cestovní ruch výstupy nazývané produkty cestovního ruchu – tedy samotná služba cestovního ruchu je v tomto případě produktem.

2.1Produkt cestovního ruchu

Ve výkladovém slovníku cestovního ruchu Pásková, Zelenka (2012) definují produkt cestovního ruchu jako „souhrn veškeré nabídky soukromého či veřejného subjektu podnikajícího v cestovním ruchu nebo cestovní ruch koordinujícího“. Podle České centrály cestovního ruchu agentury CzechTourism je „turistický produkt exaktně definovaný (časem, místem, rozsahem a kvalitou služeb s cenou) balíček služeb určených pro konzumaci konečným spotřebitelem, distribuovaný prostřednictvím organizovaného prodeje v systému cestovních kanceláří. Je připravován přímo lokálním managementem subjektů anebo místními institucemi s přihlédnutím k potenciálu území a k poznatkům o trhu a poptávce v cestovním ruchu“.

Produkt cestovního ruchu lze také charakterizovat jako symbiózu působení materiálních zdrojů (například rekreačního prostoru, infrastruktury) a nemateriálních zdrojů (klimatu, lidského činitele, například průvodce apod.) (Palatková, 2006).

V kontextu destinačního managementu považujeme destinaci za produkt cestovního ruchu, kde dochází ke spojení produktů, služeb, přírodních zdrojů, uměle vytvořených atraktivit a informací, díky čemuž destinace dokáže zaujmout množství návštěvníků (Leiper, 1995; Bieger, 1996). Janečková, Vaštíková (1999) pod produkt destinace zahrnují vše, prostřednictvím čeho se cílové místo v cestovním ruchu prodává a získává turisty a návštěvníky – tedy vše, co lokalita nabízí obyvatelům, návštěvníkům, podnikům a potencionálním investorům a co slouží k uspokojování jejich individuálních i kolektivních potřeb. Některé subjekty jsou tak zároveň součástí produktu i jeho spotřebitelem.

Manažeři v cestovním ruchu by měli na produkt cestovního ruchu pohlížet v různých úrovních komplexnosti. V literatuře zatím nebyla ustálena jednotná terminologie týkající se úrovní produktu ve službách cestovního ruchu. Kandampully s kolektivem (2001) ve své knize hovoří o následujících čtyřech úrovních a konstatují, že přechodem k hierarchicky vyšší úrovni se zvyšuje užitná hodnota produktu a prohlubuje se diferenciace od konkurence.

Úrovně produktu:

●Jádro produktu neboli základní služba (core product): Splňuje primární důvod k nákupu služby, uspokojuje základní potřebu klienta (například přepravu na určité místo/dopravu z Brna do Londýna). Na rozdíl od fyzického zboží, jehož základní hodnota vzniká například v továrně a před jeho prodejem, vzniká již tato úroveň služby při vzájemné interakci prodávajícího a kupujícího.

●Reálný produkt neboli očekávaný produkt (expected product): Reprezentovaný základním produktem a podpůrnými hmatatelnými aspekty obdržené služby (jako například pohodlná sedadla v letadle, kvalitní a chutné občerstvení, čistota toalet, rychlé odbavení, dodržování jízdního řádu atp.). Tato úroveň produktu přináší klientovi nejenom základní užitek, ale i splnění jeho očekávání spojených s nákupem daného produktu nebo služby. V této souvislosti zaznívá také pojem reálný produkt, což jsou skutečné typické charakteristiky a vlastnosti produktu, reprezentované například určitou úrovní kvality, značkou, u hotelu pak například vybavením pokoje, přítomností baru, restaurace atp. Kotler a kol. (2010) jádro produktu v cestovním ruchu vymezují jako tzv. facilitating products (zjednodušený) a supporting (podpůrný, opěrný) products, jež se pak stávají součástí další úrovně, tzv. rozšířeného produktu. V rámci úrovně facilitating products dochází k prezentaci typických charakteristik a vlastností umožňujících užívání základního produktu a odpovídajících cílovému trhu, tedy dochází k zohlednění očekávání cílového trhu (u klasického leteckého přepravce v ekonomické třídě se například jedná o odbavení osob a zavazadel, palubní catering; v první třídě se jedná o možnost užívání letištního salonku s neomezenou spotřebou nápojů, bezplatné parkování na letišti, přednostní check-in či pohodlné sedačky s konferenčním prostorem). Supporting products, jak již z názvu plyne, nejsou pro základní produkt nezbytné, ale mohou zvyšovat jeho přidanou hodnotu zejména v kontextu positioningu, tedy pozice produktu a jeho odlišení od konkurence (například každé malé dítě, které přijde s rodiči do restaurace, dostane po příchodu omalovánky s pastelkami, nebo hosté penzionu dostávají jako dárek skleničku domácí marmelády).

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Management kvality služeb v cestovním ruchu.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.