Proč je na světě tolik bohů?

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Petr Kostka

Proč je na světě tolik bohů? – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2017

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Všem dětem, které vinou náboženských sporů a válek přišly o dětství.

Úvod

Víte, k jakému bohu se modlí lidé v Indii? Nebo v Brazílii? V Africe? A víte, který bůh má nejvíc vyznavačů? Zajímá vás, které náboženství je na světě největší? Proč je na světě vůbec tolik bohů?

Bohové a náboženství patří k lidem od pradávna. Skoro každá civilizace, která se kdy v dějinách objevila, měla vlastní bohy. Víra v boha a jeho uctívání jsou často hlavními znaky starých zaniklých kultur a civilizací. A jak se civilizace střídaly, měnili se i bohové. Vznikala nová náboženství. Staří bohové zanikli. Nebo byli uctíváni dál a vedle nich se uctívali jiní.

Žijeme v zemi, která je už víc než tisíc let křesťanská. Křesťanství nás provází na každém kroku, i když nechodíme do kostela a v boha nevěříme. Ale máme rádi Vánoce a také většina z nás má jména, která pocházejí z Bible, svaté knihy křesťanů. Křesťanství nás prostě ovlivňuje, ať chceme nebo nechceme.

Jiné země zase ctí jiné tradice. Lidé tam mají jiného boha, jiné kořeny a jiné náboženství. Lidé z jiných zemí jsou často jinak oblečení, jinak se chovají, než jsme zvyklí. Nám se to může zdát divné a nevíme, proč to tak je a co si o tom myslet.

Ale oni jen mají jiného boha, jiné zvyky. Proto je dobré o tom něco vědět. Jaký jejich bůh je. Co jim nařizuje, nebo naopak zakazuje. Co mohou a co nemohou. Jaké je jejich náboženství.

Když to poznáme, nebudou nám připadat tolik cizí a neznámí. Prostě pochopíme, proč se tak chovají. Budeme vědět, kdo je jejich bůh, jaké je jejich náboženství. A to je dobře, ne?

Každý bůh má své náboženství

Malé děti věří, že o Vánocích nosí dárky Ježíšek. Táta věří mamince, protože ji má rád. A fanoušek věří svému klubu, že vyhraje.

Ale potom je taky víra v boha. Lidé, kteří věří, že je bůh, jsou věřící. Věří, že bůh stvořil svět, řídí naše životy a všechno ovládá. Věřící se k němu obracejí, prosí ho, aby jim pomohl. Aby jim dal sílu nebo aby třeba uzdravil jejich blízké. Modlí se k němu.

Nefunguje to tak, že si ráno řeknete, že budete věřit v nějakého boha a budete se modlit, protože vás čeká písemka a chcete dostat jedničku. Věřit v boha je niterný vztah, je to cit. Je to spojení stejně silné a samozřejmé, jako má malé dítě s mámou. Lidé jsou schopní kvůli své víře, kvůli svému bohovi obětovat i život. Víra je provází na každém kroku. Je neoddělitelnou součástí jejich života, pocitů, myšlenek a činů.

Víra ve stejného boha lidi spojuje. Vytvářejí si pravidla, předpisy a dá se říci i zákony, jak víru ve svého boha dávat najevo. To je náboženství. Jednotlivá náboženství mají vedle svých bohů také svá posvátná místa, svátky a dny, knihy či písně. I své hrdiny. Své náboženství a svou víru chrání, předávají z rodičů na děti. Mají své obřady, vědí, jak a kdy se ke svému bohu modlit, co mohou jíst a co ne, jak se mají chovat.

Náboženství v různých podobách provází lidstvo od jeho počátku. První náboženské projevy se dokonce vážou až k jeskynním malbám pralidí a také k pravěkým pohřbům. Tehdy nešlo samozřejmě o náboženství, jak ho vnímáme dnes.

Rozlišujeme dva základní druhy náboženství. Monoteistické náboženství vyznává víru pouze v jednoho jediného boha. Polyteistické náboženství věří, že bohů je víc. Jeden z nich může být největší nebo třeba nejstarší, nejsilnější, ale není sám, bohů je víc.

Existují náboženství, která jsou rozšířena na velkých územích a mají vliv po celém světě. Mají miliony věřících. Jedná se o světová náboženství. Mezi ně patří dvě velká, rozšířená především v Asii – hinduismus a buddhismus. Dále pak křesťanství a islám. Křesťanství je náboženstvím Evropy, Ameriky a také Austrálie a Afriky pod rovníkem. Islám je náboženstvím především arabského světa, severní Afriky až k rovníku a také mnoha velikých zemí v Asii.

Mezi světová náboženství patří také judaismus, ze kterého křesťanství a islám vyšly a mají v něm své kořeny. A také baháismus, který má ve srovnání s těmi největšími náboženstvími méně vyznavačů, ale je rovněž rozšířen po celém světě a má velký vliv.

Jací tedy bohové a jejich náboženství jsou?

Judaismus

čekání na proroka

Judaismus je náboženstvím Židů. Mají jediného boha. Čekají na proroka, který jednou spasí celý svět.

Judaismus je nejstarší monoteistické náboženství na světě. Vznikl téměř před čtyřmi tisíci lety. Jeho vyznavači věří jenom v jednoho boha, který úplně sám stvořil svět a také ho úplně sám řídí. Žádný jiný bůh není. Jmenuje se Jahve, ale z úcty se mu jménem neříká. Je to prostě bůh. Judaismus je náboženstvím jednoho národa. Tím národem jsou Židé. Dějiny judaismu jsou vlastně dějinami židovského národa. Z judaismu se později vyvinulo křesťanství a čerpal z něho také islám.

Abrahám

Abrahám

S počátky judaismu se pojí tři biblická jména. Praotec Abrahám, podle Bible byl první, kdo mluvil s bohem. Bůh Abrahámovi pro jeho rodinu slíbil novou vlast, Palestinu. Abrahám měl syna Izáka. Toho musel obětovat svému bohu, ale šlo naštěstí jen o zkoušku věrnosti. Třetím je Jákob, Izákův syn a Abrahámův vnuk. Toho bůh podle biblické legendy přejmenoval na Izrael, to znamená „bůh bojuje“.

Mojžíš

Mojžíš

Další rozhodující postavou judaismu je Mojžíš. Podle legendy vyvedl Židy z egyptského otroctví. Říká se tomu exodus a stalo se tak někdy ve 13. století před naším letopočtem. Do Egypta Židé původně odešli kvůli práci, ale byli tam zotročeni a nemohli z vlastní vůle odejít. Mojžíš rozhodl, že uprchnou. Židé z Egypta prchali přes poušť. Tam, na hoře Sinaj, se Mojžíš setkal s bohem. Uzavřeli spolu smlouvu. Židé budou dodržovat boží ustanovení, přikázání, a na oplátku budou mít výjimečné postavení. Přikázání bylo celkem deset. Proto se jim také říká „desatero“. Smlouva mezi bohem a Izraelity je pro judaismus klíčová. Židé se považují za bohem vyvolený národ.

Někdy ve dvanáctém století před naším letopočtem Židé založili v nové vlasti království. Prvním králem se stal Saul. Ale slávu království přinesl až jeho syn, král David. Ano, ten David, který se jako mladý chlapec s prakem v ruce postavil ohromnému válečníkovi Goliášovi.

Šalamounův Boží Chrám

Šalamounův Boží Chrám

Davidův syn, král Šalamoun, vybudoval v hlavním městě Jeruzalémě boží chrám. Chrám prý byl nádherný a ohromný. Stal se pro Židy nejposvátnějším místem na světě. Jenže v 6. století před naším letopočtem se království rozpadlo, izraelskou zemi dobyl babylonský král Nabukadnezar a chrám zničil.

Proroci

Nabukadnezar většinu Židů odvlekl jako otroky do Babylonu. V babylonském zajetí se mezi Židy začali objevovat muži, kteří předpovídali budoucnost, říká se jim proroci. Tvrdili mimo jiné, že Židé jsou v babylonském zajetí za trest, a předpovídali, že jednoho dne přijde spasitel, Mesiáš, který židovský národ z otroctví vysvobodí. Židé se budou moci vrátit do Jeruzaléma a bude zachráněn i celý svět. Judaismus se tak stal universalistickým náboženstvím. To znamená, že proroci předpovídali, že budou spaseni, zachráněni všichni. Nejen ti, kteří věří v židovského boha. Nejen Židé, ale úplně všichni lidé.

Židé se po čase z babylonského zajetí domů do Palestiny opravdu vrátili. Postavili v Jeruzalémě nový chrám. Jenže Palestinu v prvním století našeho letopočtu dobyli Římané a stala se součástí Římské říše. Židovský chrám byl znovu a tentokrát definitivně zničen. Židé byli z Jeruzaléma po zboření chrámu vyhnáni. Rozptýlili se po celém světě. Žili všude, ale na svůj původ a zvyky a svého boha a chrám nezapomněli.

Tanach

Texty proroků, dějiny izraelského království, stavba chrámu, babylonské zajetí a mnoho dalších událostí je popsáno v židovské bibli. Říká se jí Tanach. Obsahuje vlastně totéž, co křesťanský Starý zákon. Jeho jednotlivé knihy jsou jen jinak uspořádány než ve Starém zákoně. Proto se počet knih v Tanachu a ve Starém zákoně liší. Tanach jich má dvacet čtyři, Starý zákon třicet devět. Součástí Tanachu je i Tóra.

Tóra znamená zjevení a pro Židy je nejposvátnější částí celé jejich Bible.

Jsou v ní popsány nejrannější dějiny Židů, příběhy Abrahama a jeho potomků, exodus z Egypta, Mojžíšova úmluva s bohem. A také popis vzniku světa. V Tóře jsou uvedena i všechna pravidla a nařízení, která Židé mají dodržovat.

Tanach

Talmud

Uctívanou a vlivnou knihou judaismu je také Talmud. Obsahuje výklad Tóry a názory i komentáře k těmto výkladům.

Ti, kteří mají právo židovskou bibli, Tanach, vykládat a učit, se jmenují rabíni. Rabín nebo také rabi je duchovní autoritou každé židovské obce a pospolitosti. Je něco jako rádce a učitel. Znalec života i bible. Znalec judaismu.

Zeď nářků

Část druhého chrámu se v Jeruzalémě zachovala dodnes. Je známá jako Západní zeď nebo také Zeď nářků. Je pro všechny Židy nejposvátnějším místem na světě. Tady mají nejblíž ke svému bohu.

sedmiramenný svícen

Židovské svátky

Důležitým svátkem je Jom Kipur, Den smíření. Je to svátek usmíření boha, svátek očisty. Ti, kteří mohou, drží 25 hodin půst.

Dalším významným svátkem je Pesach, svátek nekvašených chlebů, na připomínku spěšného útěku z egyptského zajetí s Mojžíšem. Nebyl čas čekat, až těsto na chleba vykvasí.

Svátek Purim zase připomíná událost z biblické knihy Ester, kdy měli být všichni Židé vyvražděni, a svátek je poděkováním za záchranu.

Oblíbená je Chanuka, podzimní svátek světel, kdy se po osm dní rozsvěcuje vždy jedna svíčka na osmiramenném svícnu. Když hoří všech osm svíček, svátek vrcholí. Lidé si dávají dárky, jsou na sebe hodní a panovat má radostná nálada.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Proč je na světě tolik bohů?.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.