Sdílení zkušenosti Vědomí

Zkušenostní interpretace původního textu Abhinavagupty: Anubháva nivedánam

Překlad s komentářem Jiří Krutina

Edice: Zkušenostní překlad díla Abhinavagupty

Nakladatelství NOOS, s.r.o.

Hábova 16, 155 00 Praha 5, www.noos.cz, objednavky@noos.cz, tel. +420 777 788 079.

ISBN 978-80-88117-08-7

©2017. Opisování a jakékoliv rozmnožování bez jeho svolení není dovoleno a bude považováno za porušení autorských práv.

Úvod

Následuje zkušenostní překlad, re-aktualizace a re-interpretace původního krátkého textu kašmírského filozofa a tantrika Abhinavagupty, žijícího v 9. století v severní Indii.

Slovo Anubháva je složeno ze slov anu (částice-jednotka či atom vědomí, nabízí se „nové“ české slovo „vědom“) a slova bháva (čisté cítění – prožitek – zkušenost).

Slovo anubháva můžeme překládat jako spirituální či metafyzická zkušenost samotného vědomí, které je ryzím citem – cítěním této zkušenosti ve vlastním ztělesňování této zkušenosti.

Je přímým prožíváním – bytím jako samo vědomí – vědomím jako takovým. Jde o jiný druh zkušenosti než například pouhé prožívání emocí nebo pocitů, které tzv. „máme“ a někde pociťujeme. Nejde jenom o pouhou „duchovní zkušenost“ či „meditační zážitek“ z určitého soustředění či meditace, ale o  přímé bytí-vědomím samým ve své tělesné zkušenosti.

Jde o poznání ztělesňované zkušenostně celým naším bytím, kdy celé naše bytí do poslední částečky – atomu vědomí je nikoliv snad „proniknuto“ tímto poznáním, ale přímo nezprostředkovaně ladí – souzní – vědomí tímto ryzím poznáním – cítěním (džňána/gnóse).

Tento druh poznání není něčím získatelným nějakým já, něco, co může vlastnit nějaké já, ale je způsobem bytí, jeho ztělesňováním – přímým prožíváním vědomé jako vyjádření našeho bytí jako celku, vědomí Já – cítícího vědomí jako takového, které je současně univerzálním vědomím všeho a tím, co nazýváme duší.

Nivedánam bychom asi nejlépe přeložili jako komunikovat či učinit známým, nebo také přenést – informovat.

Smysl původního textu chápu jako snahu o přímé komunikování prožívaného procesu jógy-meditace, její metafyzické či spirituální zkušenosti, kterou nejen text vyjadřuje, ale usiluje přímo o její sdílení či přenesení při meditativním naslouchání textu na studujícího – což chápu jako skutečný význam slova komunikovat.

Osobně tento hutný krátký text o pouhých čtyřech verších považuji za esenci Abhinavagupty jako praktikujícího jogína.

V původním duchu tohoto textu předkládám tento komentovaný zkušenostní překlad v českém jazyce vzešlý z osobního meditativního překladu. Nečiní si nároky na doslovný jedině správný překlad originálu – jež je dle mého mínění z principu nemožný, ale je zkušenostním individuálním laickým překladem bez nároku na akademickou přesnost.

Takto chápu i skutečnou ústní tradici učení tantry – jako věčně novou snahu o meditativní vyjádření a komunikaci samotného vědomí skrze psanou či ústní formu v dané době a aktuálním jazykem a formou.

Základní text čtyř veršů je napsán tak, aby jeho následováním v meditativním čtení byl komunikován nejen proces meditace-jógy, ale i sama zkušenost vědomí. Doplňující komentáře přidávají doprovodná pochopení.

Text je doplněn o deset návodných meditací, které lze provádět jak o samotě individuálně, kdykoliv a kdekoliv, tak například v páru nebo ve skupině umožňující každému přímou zkušenost jeho vlastního vědomí v jeho základních charakteristikách a projevech.

1. sútra

Udržuj nepřerušované vědomí prožívání svého tělesného bytí jako celku za plné zkušenosti všech smyslů v jediném zkušenostním poli; nech své prožívající já celo-tělesně procitnout a samovolně transformovat v samotný prostor-éter vědomí naplňující a obsahující celý vesmír, buď tímto vědomím umožňující stále širší možnosti svého sebe-vyjádření ve tvé zkušenosti.

To je zváno sāmbhávī mudrou, osvojenou milostí Gurudé-vy, ztělesňujícího samotné vědomí bytí (všeho aktuálního) i ne-bytí (všeho možného), jež představuje stav Šivy v různé míře splynutí individuality s Absolutním vědomím samým.

První sloka popisuje základní přirozenou meditaci – proces, který vede zcela přirozeně a spolehlivě k zintenzivnění, rozpoznání, a tak ke stále nové širší, hlubší a svobodnější zkušenosti samotného vědomí, které je skutečným prožívajícím Já (Já, které „nemá vědomí“, ale je vědomím samým), které se ale současně ztělesňuje a prožívá v přítomné tělesné zkušenosti našeho bytí-já jako celku.

Být vědomí, znamená bdělé udržování vědomí našeho tělesného prožívání bytí jako celku, které zahrnuje jak prožívaný svět kolem nás, všechny jeho smyslové dimenze, tak prožívané já a celé naše nitro jako jedno zkušenostní pole prožívajícího vědomí celku.

Tím, že začneme věnovat svůj čas a pozornost – tedy si opravdu dáme čas a to takový, který je opravdu potřebný samotnému vědomí našeho přítomného prožívání jako celku skrze celo-tělesně prožívané bytí, dojde současně k zintenzivnění samotného prožívání vědomí jako takového skrze oživující moc vědomí v naší zkušenosti.

Tím vyvstává do popředí zkušenosti potenciál možnosti nové širší, hlubší a celistvější zkušenosti samotného vědomí, jehož živým vyjádřením každým okamžikem jsme.

Zahrnování do našeho vědomí stále širší prožívané zkušenosti, vše co si uvědomujeme se současným udržováním naší primární tělesné identity –vědomí těla jako celku, přirozeně proměňuje samotnou zkušenost vědomí prožívání jako širšího otevřeného prostoru-pole světla vědomí, s kterým se můžeme ztotožnit, a ve kterém vyvstává a proměňuje se zkušenostní trojice prožívaného já – prožívání – prožívaného světa.

Zásadní otázkou „meditace“ není „jak dosáhnout TO“, jakýsi neměnný prvotní absolutní princip, ale skutečnou reálnou otázkou k meditativnímu „řešení“ je, jak tento věčně a vždy přítomný prvotní princip a podmínka, kterým je samo vědomí – vědomí jako takové (cit), které je tím, co vše cítí – ale není žádným pocitem, nachází vyjádření v naší zkušenosti, skrze nás a jako my sami. To jsou dle mého mínění základní otázky k meditaci usazující nás zkušenostně přímo v samotném meditativním vědomí.

Věnováním svého času tomu být více vědomý si své celkové zkušenosti našeho bytí jako celku, vede současně k nové širší svobodnější zkušenosti samotného vědomí, toho prožívajícího já, o kterém tvrdí 1. sútra Šivových aforismů, že je univerzálním vědomím všeho, každého bytí i každého prožívaného já:

I. 1. čajtanjatma (univerzální vědomí (je) Já a každé bytí).

Nejjednodušším a nejpřirozenějším způsobem rozpoznání samotného vědomí v naší zkušenosti je skrze schopnost-kapacitu (siddhi) duše spočívající ve ztotožnění se se všeobsahujícím prostorem – polem zahrnujícím současně jak naší aktuální zkušenost světa – přítomné bytí jako celek, tak v harmonii s tím i vnitřní prostor možností, který tvoří jeho nejhlubší střed-těžiště a současně nejzazší horizont v jediném stále novém přítomném potenciálu zkušenosti tohoto stále přítomného vědomí.

Aspekt samotného vědomí přirozeně rozpoznáme tím, že věnujeme svou celou pozornost plně své aktuální zkušenosti, jak probíhá, jak jí bezprostředně svým celo-tělesným vědomím vnímáme a současně se ztotožníme s prostorem, ve kterém tato zkušenost vyvstává.

Zintenzivnění vnímání prostoru celo-tělesným vědomím vede přirozeně ke zkušenosti vědomí v jeho prostorové charakteristice.

Prostor je vrozená subjektivní charakteristika samotného vědomí. My sami nejsme „těly“ v prostoru, který obýváme s druhými takto viděnými těly, ALE naopak každý jsme unikátním prostorem vědomí zpřítomňujícím se ve společném poli vědomí obsahující všechny tyto prostory vědomí.

Naše vnímání druhých i prostoru je otázkou našeho vědomí, nikoliv „objektivní reality“ fyzického prostoru, ve kterém se pohybují „těla“ druhých.

Obě zkušenosti, jak aktuální prožívání, ať už jako prožívaní věcí světa, druhých, nás samých, každého prožívaného já, tak prožívající já, kterým je samo vědomí, existují současně v našem vědomí.

Ztotožnění se samotným prostorem zkušenosti a nikoliv s jednotlivými zakoušenými jevy nás současně osvobozuje z pohledu identity a současně činí svobodnými k hlubšímu prožívání a ztělesnění nového vědomí, kterým jsme.

K rozpoznání samotného vědomí – našeho pravého Já není třeba žádného „úsilí“ typu „rozpuštění ega“ či jeho odstranění, pokud pojem ego chápeme čistě jako subjektivní pocit prožívaného já.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Sdílení zkušenosti vědomí.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.