Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Lucie Budíková
Mgr. Monika Nevolová

HACKNĚTE SVŮJ ŽIVOT
Nejen pomocí technologií

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00  Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 6373. publikaci

Odpovědný redaktor Zdeněk Kubín
Sazba a zlom Antonín Plicka
Ilustrace Lucie Budíková
Návrh a zpracování obálky Antonín Plicka
Formát ePub Antonín Plicka
Počet stran 112
Vydání 1., 2016

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2016
Cover Illustrations © Lucie Budíková

ISBN 978-80-271-9443-8 (ePub)
ISBN 978-80-271-9442-1 (pdf )
ISBN 978-80-247-5397-3 (print)

Poděkování

Moc ráda bych na tomto místě poděkovala všem, díky nimž mohla vzniknout tato kniha. Ať již mému manželovi, který měl se mnou dostatek trpělivosti, nebo Lee Záhradníkové za pomoc s rešeršemi a překlady; Táně Kubátové za její tipy a zkušenosti s language hackingem; Ondrovi Götthansovi za jeho přehledy v travel hackingu; Lindě Nezhybové za tipy a inspiraci v digitálním nomádství; Martinovi Novotnému za jeho tipy v oblasti foodhackingu; Mikeovi Rodhemu a Vláďovi Janečkovi za poskytnuté rozhovory; Petrovi Márovi za rozhovor a nasazení, s nímž vše dělá a předává dál. Poděkování patří i všem lifehackerům, kteří sdílejí své myšlenky, aby inspirovali ostatní a podělili se o své zkušenosti. Velký dík patří také všem, kteří vyplnili dotazník, jenž posloužil pro úvod této knížky.

V neposlední řadě také děkuji nakladatelství Grada Publishing a Monice Nevolové za trpělivost, zpětnou vazbu a pomoc s kapitolami o mozku, multitaskingu a life edited.

Lucie Budíková

Úvod

Co je to ten lifehacking? A proč o něm vůbec píšeme tuto knihu? Protože stejně jako možná mnozí z vás jsme tomu nerozuměly a myslely jsme si, že to není nic pro nás. Ale opak je pravdou. Náhoda tomu dala, že jsme s Monikou Nevolovou stály u organizace festivalu iCON Prague, který byl hodně o lifehackingu (zejména technologickém), seznámily jsme se se skvělými lidmi, kteří aplikují lifehacky v praxi a bádaly jsme tedy dál, jestli je to i pro nás – laiky. A je! A nejsou k tomu nutné ani technologie. Srozumitelnou a občas i zábavnou formou se budeme snažit předat část také vám v této knize. Lifehacky jsou totiž triky či zjednodušení, díky nimž si v různých oblastech života můžete zvýšit produktivitu a efektivitu, a nejen to. Zjišťovaly jsme, co znamená lifehacking pro již zdatné hackery, ale i pro širokou veřejnost, a našly jsme mnoho společného. Zdatní lifehackeři či techničtí geekové objevují a prolamují hranice, vytvářejí hacky, které se nám pak snaží zprostředkovat, a patří jim za to velké díky. Ale nemusejí to být jen oni.

Tato kniha je pro všechny, kteří si chtějí život užívat a neztrácet čas. Ukáže vám, jak je možné být v dnešní uspěchané době efektivnější ve svém životě a jak si leckteré činnosti ulehčit, zjednodušit či zpříjemnit. Naleznete zde tipy a triky (tzv. hacky) z různých oblastí, ať již pomocí technologií, nebo bez nich. Prostě a jednoduše vám poradí, jak se tak nějak celkově v dnešní uspěchané době lépe zorganizovat a nezbláznit se z toho.

Samozřejmě se nejedná o univerzální návod na život, ať už lepší, efektivnější, nebo výnosnější. To vše je velmi subjektivní. Berte tedy uvedené „vychytávky“ jako inspiraci a vyberte si to, co vám sedí nejlépe, a klidně si vše ještě upravte podle sebe (pak to bude vlastně váš osobní hack našeho hacku). Jste už v něčem mistři a máte hodně načteno? Rozhodně se nebudeme zlobit, když kapitolu přeskočíte. Čas je vzácný a my to víme! Budeme rády, když se s námi podělíte o to, co funguje vám, a inspirujete tak nás samotné nebo ostatní. Můžete tak učinit na Facebooku ve skupině Lifehacking v praxi. Je to stejné jako v koučinku, kouč je jen vaší oporou a správně se ptá, nejlepší odpověď na váš život však znáte jen vy sami. My pro vás můžeme být inspirací. Mějte tedy oči i srdce otevřené a pojďme na to.

Nechte se inspirovat. Užívejte si svůj život.

Co je to ten Lifehacking

Definice

Podle definice, která na vás vybafne na internetu jako první (Wiki), je za lifehacking považován „jakýkoliv trik, zjednodušení či novátorská metoda, která v jakýchkoliv aspektech života zvýší produktivitu a efektivitu“. Urbandictionary.com pak samotný „life hack“ označuje jako „nástroj či techniku, která dělá nějaký životní aspekt jednodušší nebo efektivnější. Označuje způsob, jak zredukovat chaos a udělat si každodenní život snazší a zábavnější.“

Možná znáte pojmy zvlášť: life – život, hacker – napoprvé se vám asi vybaví superajťák, jenž prolomil tajný kód či se někomu naboural do účtu, obecně jde ale o zvídavého jedince, který chce dopodrobna vědět, jak daná věc funguje, a hledá její limity, které pak zkouší prolomit či někam posunout.

Krásně to vyjadřuje Paul Buchett, tvůrce Gmailu: „Hackerství je mnohem víc než chytré bity kódů v počítači – je to způsob, kterým tvoříme budoucnost.“

Příklady lifehackerů a lifehacků

Skvělým příkladem takového lifehackera je Timothy Ferriss, americký autor, podnikatel a řečník, který vydal několik inspirativních knih (některé z nich naleznete v „Tipech na další čtení“ na konci této knihy). Vyhrál například národní šampionát v čínském kickboxu, aniž by vyloženě trénoval. Prozkoumal pravidla zápasu a v jejich souladu i postupoval, našel tam však limity, které bylo možno hacknout. Jedno z pravidel bylo, že pokud je bojovník třikrát vystrčen z ringu, tak prohrál. Toho Ferriss využil a díky tomu vyhrál. Pomocí dehydratačních postupů ztratil rychle váhu, dostal se tak do nižší váhové kategorie a pak protivníky prostě vytlačil, a stal se tak šampionem. Možná, že to považujete až za vyčůranost, ano, pravda, je to trochu extrém, ale Ferriss si z podobných zkratek vypracoval celý životní koncept. Dlouho zkoumá a pozoruje, pak to udělá po svém a uplně jinak, než je obvyklé. Z jednodušších věcí možno vyzdvihnout jeho působení v oddělení prodeje jedné firmy v Silicon Valley. Vyšvihl se se svými výsledky výrazně nad kolegy, a to jen proto, že zásadně telefonoval před a po tradiční pracovní době. V té době totiž již na druhé straně neseděla sekretářka, a on se tak dostal přímo na samotné šéfy. Kdyby tak něco podobného aplikovaly třeba dopravní služby! Copak ještě nepochopily, že většina lidí je v tu dobu, kdy se snaží zboží doručit, v práci a nemohou si brát na celý den dovolenou, jen aby zboží převzali?

Skvělou lifehackerkou je i Gina Trapani, která založila lifehacker.com. Podle ní samotné je lifehacking těžké definovat, protože se postupem času pořád mění. Ale jde o různé chytré zkratky či cesty, jak něco udělat ať již je to ve vašem počítači, anebo potřebujete třeba jen vyprat.

Slovo lifehack definoval v roce 2004 Danny O´Brien na technologické konferenci jako produktivní hack pro technicky zdatnější. Něco jako napsat si vlastní spamový filter nebo skript pro svoji e-mailovou schránku či RSS feedy, věci, které by obyčejný člověk, respektive nikdo, kdo nemá potřebné programátorské schopnosti, tak uplně nezvládl. Časem se definice rozšířila na cokoliv, co se spojuje přímo či nepřímo s produktivitou. Sama Gina říká, že se definice roztáhla až příliš, ale svým způsobem k tomu přispěla i ona sama svým blogem. Jako počítačový programátor říká, že programátoři mají velmi systematický způsob vnímání života, takže lifehacky podle ní vznikají jednoduše tak, že vezmou tento styl uvažování a přenesou ho do všeho, co dělají, nejen programování. Když se nad tím tak zamyslíme, tak účelem počítačových programů je zautomatizovat věci či úlohy tak, aby je sami lidé již nemuseli dělat. Myšlenkou lifehacků je tedy „přeprogramovat“ způsob, jakým jsme zvyklí fungovat či pracovat, a udělat ho o trochu rychlejší a efektivnější.

Lifehacky ale nejsou žádnou novinkou moderní doby, možná je jen vylepšují technologie a jsou aktuálně více trendy. Můžeme je nalézt už od nepaměti, člověk se přece snaží pořád něco vylepšovat. A v dnešní době je do lifehackingu zapojen téměř každý, kdo vlastní chytrý telefon, tablet nebo jiné zařízení, které mu například spočítá, kolik za den urazil kilometrů. O tom ale více v kapitole „Měření života“.

K pořádnému lifehacku můžeme zařadit i bitcoiny. Jedná se o tzv. kryptoměnu, která není závislá na žádném státu ani člověku, a není tedy možno s ní manipulovat a ovlivňovat ji. Internetová open-source platební síť vznikla již v roce 2009. Od roku 2011 se o bitcoinu pořádají konference nejen v New Yorku a Londýně, ale také v Praze. V pražských Holešovicích totiž umělecká skupina Ztohoven vytvořila něco jako stát ve státě. Jejich filozofie a budova Paralelní Polis demonstruje, že stát funguje neefektivně a že existují lepší alternativy, které je do budoucna dobré vzít v úvahu. Najdete zde coworkingový prostor, místo pro přednášky a první Bitcoin Coffee na světě (první kavárna, kde můžete zaplatit jen bitcoiny). V bitcoinech dostávají výplatu barmani, a dokonce i uklízečka. Kolik firem a dalších lidí začne obchodovat v bitcoinech ukáže až budoucnost. Na podzim roku 2015 ale Soudní dvůr EU uznal bitcoin oficiální měnou. V České republice se po londýnském vzoru začíná objevovat další měna, tzv. jizerská koruna, která má v oblasti Jizerských hor přispět k rozvoji lokální ekonomiky, udržet kapitál v regionu a podpořit komunitu živnostníků. To se píše rok 2015, mrkněte někdy, jak se jí bude dařit za pár let.

Co vy a vychytávky?

Zkuste si slovo lifehack nahradit běžnějším slovem „vychytávka“. Už jste doma? Jak byste popsali význam slova „vychytávka“? Na to jsme se zeptaly několika z vás.

Zlepšovák, vylepšení, šikovné řešení, něco, co mi ulehčí či zjednoduší život.

Něco, co není úplně běžné, je to jednoduché a velmi efektní a efektivní. Něco praktického, co mi zlepší život.

Něco, co přináší nadstandardní hodnotu, často v časově omezené době.

Věc nebo činnost, která pomůže člověku zvládnout elegantně jeho pravidelné problémy nebo mu zvedne náladu.

Vychytralá inovace; využití obyčejného ke zjednodušení složitého; nečekaná změna účelu věci mimo její rámec (out of the box).

Něco, co člověku usnadní práci, co je netradiční, ale zároveň jednoduché, že si každý následně říká, proč na to nepřišel on sám.

Něco, co slouží k vylepšení či zefektivnění práce nebo kvality života.

Něco snadného a lehkého, co mi funguje.

Nehmatatelná kulišárna, díky které se dostanu před ostatní, mám něco rychleji a snáze.

Nový, neotřelý a efektivnější způsob řešení „problému“. Tento „problém“ byl doposud řešen jinak. „Vychytávka“ může mít podobu fyzické věci, postupu, aplikace aj.

Slovo „vychytávka“ pro mě představuje ověřený optimální postup do nějaké činnosti; nějaký katalyzátor; pomůcku, která ve spojení s nějakým objektem přidává funkčnost bez přidání problémů a také další neurčité věci, dokud není spojeno s něčím konkrétním. Použití slova „vychytávka“ je dále spojeno s novotou – pokud vím o nějaké „vychytávce“ už rok, stala se pro mě běžnou věcí. Nelze tedy něco označit trvale jako vychytávku. Dnes je slovo „vychytávka“ vnímáno spíš pozitivně, protože implikuje velkou pravděpodobnost funkčnosti nabízeného řešení.

A co pro vás vychytávka symbolizuje jedním slovem?

Zde doplňte nějaké vlastní slovo, nebo si napište tři z výše uvedených, která to nejlépe vystihují pro vás.

V životě ztrácíme mnohdy zbytečně čas, ať již vyloženě nepotřebně – například neustálou aktualizací Facebooku či bezcílným brouzdáním po internetu –, anebo prostě prokrastinací. A ta je zrádná, protože to není to samé jako lenost, lenost si totiž užijete, prokrastinace vás jen vystresuje, protože chorobně odkládáte úkoly na jindy. Spoustu času také trávíte v práci, cestováním z práce do práce a spánkem či sněním, kdy dumáte, co by, kdyby… a vaše mysl se někde toulá. S tím vším se dá něco dělat. A to vám neříkáme „spěte méně/více, dejte výpověď v práci“ a podobně. Vše jde ale nějak zkvalitnit či zefektivnit. Stačí se nad tím zamyslet a vytvořit si systém. Ne otrocky dodržovat nějaký předepsaný a pak se ošívat, ale přizpůsobit si ho sami sobě, aby vám byl příjemný a byl realistický. Díky tomu můžete docílit toho, co jste si stanovili.

Super vychytávkou ve své době byla určitě i myčka na nádobí, dotykový telefon, automatické otevírání garážových vrat, letecká doprava… Ale s dlouhodobým užíváním vychytávek se z nich stane samozřejmost. Svým způsobem jde o inovační vlny, jak je popsal už samotný Schumpeter v roce 1912 ve svých teoriích, kdy „podnikavý duch“ (rozumějte podnikatel) vytváří inovace. Za inovace pokládal pouze úplně nové věci (dosud neznámé – založené na absolutní invenci), a to v oblastech jako trhy, výrobky, výrobní technika, organizace výroby a suroviny. Jako příklad lze tedy uvést nástup vakuové elektroniky, vynález čipu, který zcela změnil architekturu výpočetní, regulační, informační a komunikační techniky; a ovšem také nástup inženýrství genové manipulace nebo internetu. Nebudeme vás tu ale zatěžovat teoriemi, jen je potřeba si ujasnit, že jednotlivé lifehacky/vychytávky jdou také kupředu. Cílem naší knihy je vám dát dostatek inspirace, jak nad nimi přemýšlet a zamyslet se, udělat si vlastní systém a zvolit si vychytávky, které se vám líbí a osvědčí se vám. To, co je vychytávkou pro druhé, nemusí být pro vás. Anebo to, co pro druhé už není vychytávkou, protože to považují za běžné, může pro vás začít být. Představte si, že byste neměli nikdy předtím přístup k internetu, a přišli jste na návštěvu ke známým, kteří ho používají již rok. Tak na to budete koukat jako „puk“ a přitom pro ně je to již běžnou součástí života.

Je sice hezké dělat věci lépe, rychleji, efektivněji, ale mnohem důležitější je, co vlastně uděláme s časem či energií, které díky tomu získáme. Jaký to má pro nás smysl? Máme ho? Máte ho vy? Nejdříve si napište své vlastní PROČ:

(Proč byste rádi využívali lifehacky? Chcete tím získat více času na rodinu? Zefektivnit práci a méně se rozčilovat? Být více organizovaní?)

Poté si řekněte, CO chcete:

(Zrychlit práci? Vytvořit si systém? Co vás nejvíc pálí, čeho chcete docílit?)

JAK je právě už lifehacking. Pokud byste ho postavili před CO a PROČ, máte tak trochu zaděláno na problém. Protože bez osobního žití a jeho smyslu, a tedy současně i bez motivace vám může jít všechno do háje.

Tohle jsou zajímavá pojetí, která jsme získali od účastníků našeho průzkumu. Co pro vás znamená přímo slovo „lifehacking“?

Nový, neotřelý a efektivní způsob řešení života. Je potřeba mít ale stanoven životní cíl, aby bylo možné (ne)efektivitu vyhodnotit. Ultimátním lifehackem je řešení životních cílů.

Lifehacking = vyladění života do úplné POHODY… kdykoliv a kdekoliv.

„Hacking“ je slovo, které v přeneseném významu z angličtiny znamená (mimo jiné) „mistrovství v oboru“. „Life“ je život. Dalo by se tedy přeložit jako „mistrovství v žití“.

Bourání konvencí, které nám překážejí v seberealizaci.

Kult sebeoptimalizace.

Věc nebo aplikace, která posiluje nebo usnadňuje život nebo alespoň jeho žití.

Na to se zeptejte Petra Máry.

A tak jsme se ho zeptali… a nejen jeho.

Jak lifehacking vnímají některé osobnosti

Petr Mára

certifikovaný trenér Apple, školitel GTD

Lifehacking neboli hacknutí života vnímám tak, že si buduji nějaký návyk nebo rutinu, která mi zjednoduší fungování, abych se mohl koncentrovat na to, co je pro mě důležité. V podstatě taková zkratka. Vnímám lifehacking hodně v kontextu technologií. Prostě to, že používám například Evernote je pro mne určitým způsobem lifehacking, protože Evernote má v sobě scanner, vyfotím si dokument, mám ho v elektronické podobě a mohu ho prohledávat, to je pro mě lifehacking. Ušetřilo mi to čas oproti tomu, kdybych ten dokument měl někde v papírové podobě hozený doma. Ohromný rozdíl. Takhle asi vnímám lifehacking.

Nalezení způsobu, jak si trošku zjednodušit život pomocí technologií, abych se mohl koncentrovat na to, co je pro mě důležité.

Z pohledu netechnologických vychytávek jde podle mě i o nastavení hlavy a přípravu na věci, které dělám. Když třeba někde prezentuji, tak se zamyslím, co bych tentokrát chtěl na sobě zlepšit. Proto po lidech chci standardně upřímný feedback. Třeba teď jsem se dozvěděl, co dělám špatně, a příště až budu prezentovat, tak se na to budu více soustředit, abych to zlepšil. Tzv. přístup Kaisen – každý den zlepšování něčeho na sobě a posouvání se dopředu. Pro mě lifehackingová rutina, kterou se snažím aplikovat – najít něco, co mohu dneska zlepšit. Nedělám skokové změny, ale spíš postupné.

V dnešní době je z hlediska lifehackingu nejdůležitější najít koncentraci. Tím, jak jsme technologiemi ovlivnění, můžeme ztrácet určitý fokus. Takže stále hledám způsob, jak se někde zavřít a koncentrovat se na práci, kterou dělám, například mi v tom pomáhá hudba, je to jednoduchý trik. Mám specifickou hudbu, kterou poslouchám, když chci psát článek, jinou když se chci koncentrovat na nějaký úkol, který dělám, a zcela jinou, když chci rychle odbavit e-maily. Protože druh hudby to může hodně ovlivnit, je to podobné, jako když jdete cvičit nebo běhat. Hudba vás nakopne pro danou činnost – takto pracujete s vlastní hlavou. Je třeba jedna věc, která mi velice dobře funguje a není postavená na technologiích, spíš na vlastní vnitřní rutině – pro mě je to třeba i to, co jím. Například vím, jak ovlivňuje člověka kafe – já si nemůžu dát kafe, protože půl hodiny sice jedu rychle, ale mám pak šílený dopad. Takže přemýšlet i nad tím, co jíme, ale také třeba nad tím, jaké konzumujeme informace. Já kupříkladu nesleduji zprávy, protože mě nezajímají negativní informace. Nastavit si tedy filtr informací. Primárně používám Twitter, nějaké RSS čtečky, kde sleduji weby, které mě zajímají. Média totálně ignoruji, ale pomáhá mi to se koncentrovat na to, co je pro mě důležité a v čem chci být dobrý.

Každý žije v nějaké bublině, která je ovlivněna jeho zájmy a okolím. Ale já jsem ve své bublině spokojený.

Zkratka k tomu, být více efektivní, ušetřit si čas a být i spokojenější: Hackuji vlastně věci, které nejsou zajímavé. Tyto věci/činnosti nám berou čas, jsou nezajímavé. Když to přeženu, tak je to stejné, jako když jdu s papírem ke skeneru a naskenuji ho, místo toho, abych to v Evernotu udělal rychleji. Tak i to je pro mě lifehacking. Ušetřil jsem čas, který mohu věnovat něčemu jinému – rodině, čtení knížky, zlepšení se v práci.

Vláďa Janeček

šéfredaktor SuperApple

Lifehacking je pro mě normální proplétání životem. Neberu to nějak extra, jako speciální kapitolu. Prostě si ulehčuji život a neřeším, jestli zrovna hackuji nebo ne. Nemyslím si ani, že by k tomu byly nutné technologie, přešel jsem zpátky dokonce na papírový diář.

Mike Rohde

autor Příručky skečnoutingu

Lifehacking je pro mě o tom, najít věci, které pro vás fungují, a zahrnout je do svého života tak, že fungují jako systém. Systém, jenž dohromady funguje. Takže část si vezmete odtud a další zase odjinud, něco pro vás funguje a něco ne. Je to trochu o experimentování a nalezení toho, co pro vás osobně funguje, a dostat to do svého životního systému, který udělá váš život lepším. Tím, že trávíte méně času věcmi, které nechcete dělat.

Většina může být dosažena digitálně i analogicky. Myslím, že často jsou některé nástroje lepší než ostatní podle konkrétní situace. Nikdy ale neříkám, zda technologie jsou pro to lepší nebo horší. Můžete věci dělat manuálně, když se vám to líbí. Technologie mohou výsledek případně vylepšit. Nebo něco mezi tím. Jako třeba blogy od Leuchtturm, kdy kreslíte klasickým perem, pak jen obrázek vyfotíte a máte ho v digitální podobě.

Takže pokud potřebujete tužku a papír, pak jen najděte cestu, aby vám to sedlo do vašeho osobního systému.

Systém a nástroje

Udělejte si systém

V klidu si sedněte a přemýšlejte. Co vám zabírá spoustu času a nemuselo by? Pořád něco doma nebo v počítači hledáte? Udělejte si systém. Hezky se to řekne, celkem jednoduše jde i vytvořit, ale dodržovat ho, to chce cvik a disciplínu. Je důležité ho opravdu pořád dodržovat. Ano, píši to já, a ti, co mě znají osobně, se teď asi smějí, když vzpomínají na plnou plochu počítače posypanou soubory, které skákaly i přes sebe. Ale také to mám vychytané a je to součástí mého systému. Vím, co na té ploše mám, i když to tak nevypadá. Prostě na ni ukládám výstřižky, které sice musím uložit, abych je poslala, ale pak vím, že je již nepotřebuji. Jednou za čas, snažím se i pravidelně, plochu promažu a je to. Vím, proč to tak je a co s tím. A to je důležité. Četla jsem spoustu přístupů a principů, jak si udělat systém, a zkoušela mnoho aplikací, přesto mi nejlépe funguje Google kalendář a upomínky. Ač jdu tím proti mnohým příručkám lidí, kteří rozhodně vědí, o čem píší, a nepochybuji o nich, tak mně to nejlépe funguje takto. Úkoly i schůzky mám v elektronickém kalendáři, červeně ty, které vyžadují konkrétní čas (převážně schůzky a aktivity, kdy musím být online pro konkrétní věc v konkrétní čas), zeleně ty, co jsou potřeba udělat, ale nejsou vázány na čas. Ani nevíte, jak vám ulehčí, když si věci do diáře dáte hned a třeba i opakovaně – kdy vystavit faktury, kdy dělat reporty, kdy se ozvat klientovi… A tak mi to prostě a jednoduše funguje už několik let a jsem si jistá v kramflecích. Neříkám to proto, abyste to dělali stejně, ale proto, abyste prozkoumali možnosti a vytvořili si systém, který funguje vám osobně a nemáte problém s jeho dodržováním.

Vyměnit mobil nebo počítač za nový a nedej bože jiný typ pro mě bylo noční můrou. V tomto jsem si připadala téměř jako autista. Problém ale nebyl v tom, že se jednalo o něco nového, ale o čas, který mi vzalo vše nově nastavit a naučit se s tím zacházet. Moje práce se tak zpomalila. Při posledním přechodu na nový počítač mi ale velmi ulehčilo mít veškeré soubory přehledně někde v cloudu a vytahat si pak jen ty, které potřebuji. Někdo využívá Dropbox, já domácí datové uložiště Synology. I když nejsem u svého počítače, do svých složek se mohu přihlásit. Prostě ideální.

Přehršle informací a nerozhodnost

Vybrat si efektivně z několika možností (nechci psát přímo dobře, protože dobře může znamenat pro každého něco jiného) může být v dnešní době, kdy máme přehršle informací, zdrojů a možností, docela oříšek. Jedno z toho mála užitečného, co jsem si odnesla ze školy, je, že i čas má svoji hodnotu. A tedy že vybírat si půl hodiny v obchodě nanuka, protože se nemůžu rozhodnout, není asi uplně rozumné a efektivní. Ve výsledku by se mi pěkně prodražil, protože ten čas jsem mohla věnovat něčemu jinému, třeba práci, za kterou bych dostala zaplaceno. Neumět se rozhodovat, tak to bych také mohla dopadnout jako oslík, který se tak dlouho rozhodoval, kterou ze dvou naprosto totožných kupek sena sníst, až pošel hlady. Pro lidskou nerozhodnost se proto obrazně používá výraz Buridanův osel. Ano, můžete to udělat tak, že se zeptáte své „magické koule“ a třeba dostanete odpověď. Možná to znáte z amerických filmů, vypadá to zdánlivě jednoduše. Anebo se na tohle nespolehnete a budete chtít mít vše pevně ve svých rukou. Zde je tedy pár tipů:

•Pravidlo dvou minut – dostane se před vás nějaký úkol, pokud nezabere více než dvě minuty (nemusíte to měřit přesně, prostě to zabere relativně chvilinku), udělejte ho hned a nepište si ho na seznam úkolů ani ho neodkládejte. Ztratíte tím čas a přitom už byste mohli mít půlku úkolu hotovou.

•Selektujte – v dnešní době přehršle informací máme mnohdy až moc možností na výběr a rozhodování je těžší a složitější. Na první dobrou se podívejte na možnosti a rychle je roztřiďte na dobré/vhodné a špatné/nevhodné – zbyde vám méně k rozhodování. Nedostanete tak rozhodovací paralýzu a nedopadnete jako oslík. Ať se to může zdát paradoxní, již v roce 2000 pracovníci Kolumbijské univerzity na zajímavém experimentu prokázali, že pouhé zúžení nabídky marmelád v obchodě z 24 druhů na 6 vedlo k desetinásobnému nárůstu prodejů. Tak tohle je to slavné: „méně je více“.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Hackněte svůj život.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.