Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Mgr. Tomáš Langer

Moderní lektor
Průvodce úspěšného vzdělavatele dospělých

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 6210. publikaci

Odborní recenzenti:
PhDr. Lucie Rohlíková, Ph.D.
doc. PhDr. Jaroslav Veteška, Ph.D.
PhDr. Miroslava Dvořáková, Ph.D.

Odpovědná redaktorka Mgr. Marie Zelinová
Grafická úprava a sazba Eva Hradiláková
Návrh a zpracování obálky Eva Hradiláková
Fotografie v knize Zuzana Böhmová
Formát ePub Eva Hradiláková
Počet stran 224
První vydání, Praha 2016
Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2016
Cover Photo © Depositphotos/Sepy

ISBN 978-80-271-9187-1 (ePub)
ISBN 978-80-271-9186-4 (pdf)
ISBN 978-80-271-0093-4 (print)

O autorovi

Tomáš Langer vystudoval obory sociologie a andragogika na Filozofické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci a oboru andragogika, či chcete-li vzdělávání dospělých, zůstává věrný po celý svůj profesní život. Úspěšně prošel také certifikovanými kurzy lektora a později i manažera vzdělávání dospělých.

Ve své praxi zastával a dosud zastává řadu tvůrčích, metodických či řídicích pozic. Byl členem několika poradních orgánů na Ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy v době, kdy tento úřad vzdělávání dospělých podporoval nejen na papíře. Měl na starost mezinárodní audit kvality Q FOR, stal se editorem a později šéfredaktorem časopisu Andragogika.

Postupně byl zvolen členem výkonného výboru a následně viceprezidentem největšího profesního sdružení v oboru – Asociace institucí vzdělávání dospělých ČR. Ruku v ruce s tím začalo i jeho angažmá v Unii zaměstnavatelských svazů ČR, kde zastává pozici ředitele sekce školství.

V neposlední řadě se věnuje rozvoji vzdělávacího portálu Edumenu v ČR a mnoha českým i mezinárodním projektům. Od roku 2015 je to projekt EPALE, tedy Elektronická platforma pro vzdělávání dospělých v Evropě, nový nástroj podpory evropských politik v tomto oboru.

Podílel se na vzniku profesní kvalifikace Lektor dalšího vzdělávání v Národní soustavě kvalifikací a nyní zkouší zájemce o získání tohoto prestižního statusu.

Publikuje v časopise Andragogika v praxi a dalších periodikách, přednáší na konferencích nebo je moderuje.

Lektoruje především prezentační dovednosti a lektorské dovednosti, o nichž je koneckonců celá tato kniha. Přednáší didaktické předměty a disciplíny související s moderními technologiemi na Katedře andragogiky a personálního řízení Filozofické fakulty Univerzity Karlovy, ale nejvíce času věnuje přípravě a realizaci kurzů právě pro firmy a podniky.

Více informací o autorovi naleznete na webu www.tomaslanger.cz.

Úvod pro praktiky

Vážení čtenáři,

ať už jste vzdělavateli, kteří svou lektorskou dráhu teprve začínají, nebo pokročilejšími lektory s řadou zkušeností, tato kniha je určena právě vám. Stejně tak i učitelům středních a vysokých škol vzdělávajících dospělé nebo moderátorům akcí – i ti v ní naleznou řadu nápadů pro svou práci. Zkrátka a dobře: kniha, kterou právě otevíráte, by měla sloužit jako základní zdroj pro všechny, kteří vzdělávají, učí či rozvíjejí dospělé. A je jedno, zda pro jejich práci, zábavu a poučení nebo občanské povinnosti.

Možná si říkáte, proč číst další knihu na téma lektorských dovedností, když už na trhu existuje několik podobných. Důvod je jednoduchý – publikaci, která by zahrnula celý komplex základů lektorské činnosti do dvou stovek stran, dosud nenajdete. Nadto je kniha určena jako výchozí zdroj zájemcům o složení zkoušky z profesní kvalifikace Lektor dalšího vzdělávání. Tuto kvalifikaci je možné si nechat ověřit v rámci tzv. Národní soustavy kvalifikací specializovanou zkouškou. K úspěchu nestačí jen dobrá lektorská praxe, ale i základy didaktického procesu, terminologie a především metodika, jak dospělé vzdělávat. A přesně tyto informace v praktické podobě předkládám čtenáři na následujících stránkách.

Celý text je rozčleněn do čtyř klíčových kapitol, které vás provedou strukturou didaktického procesu. Na úvod si nejprve vymezíme, kdo je to lektor, jaké další profese jsou s touto činností spojeny a které role lektor v průběhu výuky zastává. Podíváme se na to, jaké kompetence by moderní lektor měl mít a kde je může získat. Součástí dobrého dojmu je i vzhled a úprava zevnějšku, proto si můžete přečíst inspirativní doporučení pro vaše lektorská vystoupení.

Druhá kapitola vás provede procesem přípravy výuky. Zjistíte, jaké faktory mají vliv na efektivní průběh vzdělávání a spokojenost účastníků. Zaměříme se na znalost cílové skupiny, cílů vzdělávání a kompetencí, dále na náležitosti obsahu a specifické požadavky na výukové prostory, včetně jejich vybavení didaktickou technikou a učebními pomůckami.

Třetí kapitola představí postup výuky po jednotlivých krocích. Začneme tím, na co nezapomenout ještě daleko před první minutou kurzu, jak kurz dobře zahájit a zaujmout jeho účastníky, povíme si, k čemu je dobré představování. Seznámíme se s vlastním didaktickým procesem, jeho klíčovými prvky i způsoby, jak celý kurz ukončit.

Poslední, čtvrtá kapitola je nejobsáhlejší. Věnuje se totiž podstatě lektorské práce – formám a metodám vzdělávání. Nezapomíná ani na didaktické zásady, které tvoří základ úspěchu lektora a jsou využitelné prakticky při každém kurzu. Metod vzdělávání je nepřeberné množství, věnovat se budeme nejprve těm tradičním, osvědčeným, jako je přednáška, brainwriting či skupinová práce. Doplníme je i moderními lektorskými postupy, které mohou okořenit vaše vzdělávací akce. A konečně se budeme věnovat i nejmodernějším trendům, tedy digitálnímu vzdělávání.

Závěr jsem pojal trochu netradičně. Kvalitní lektor totiž dobře ví, že každá praxe je spojena i s určitou teorií, proto se v samotném finále této knihy zaměřím na některé teoretické aspekty lektorské práce.

Knihu jsem se snažil napsat tak, aby vás bavila. Poznáte to nejen na grafické podobě textů, obrázků a navigačních ikon, ale i na řadě tipů pro vaši práci nebo otázek a úkolů, které ještě více prohloubí znalosti získané četbou. A pokud vás některé téma zaujalo více, na konci každé kapitoly najdete i komentované odkazy na další zdroje.

Pevně věřím, že vám tato kniha přinese mnoho užitečných návodů a tipů pro lektorskou práci a vašim studentům díky tomu smysluplně a efektivně strávený čas ve vašem kurzu.

Tomáš Langer

1. Lektor a jeho role ve vzdělávání dospělých

V této kapitole se dozvíte:

- • Kdo je lektor a jaké úkoly ve vzdělávání dospělých zastává.

- • Jaké jsou kompetence lektora a jak může své kompetence rozvíjet.

- • Co dělat pro to, abychom zaujali i vzhledem a úpravou zevnějšku.

- • Kdo je tutor, trenér, facilitátor, moderátor a jaké další specifické role může lektor zastávat.

1.1 Kdo je lektor ve vzdělávání dospělých

Pojďme se na úvod zamyslet nad tím, co vůbec slovo lektor znamená. Obecně je lektorem vzdělavatel dospělých působící v oblasti dalšího vzdělávání. Původně byl sice tento pojem užíván pro externího univerzitního učitele, dnes však už lektora najdeme spíše v kurzech, na školeních a dalších vzdělávacích akcích pro dospělé. Pojem lektor má také odlišit formální vzdělávání na školách od dalšího vzdělávání.

Výraz lektor se často užívá pro popis celé řady osob, každá z nich se nicméně zabývá tak trochu jinou činností. Co je tedy všem společné? Především:

- • zájem na získání nových či rozšíření stávajících znalostí či dovedností u svých studentů;

- • změny v jejich postojích, myšlení, přístupech k vnímání a hodnocení světa kolem nich;

- • snaha o praktické uplatnění uvedených možností v osobním, pracovním či společenském životě.

Uvedené body se týkají především obsahu vzdělávání, lektor však zajišťuje i řadu dalších úkolů:

- • přípravu vzdělávací akce;

- • realizaci vzdělávání: řízení vzdělávacího procesu po stránce odborné, didaktické, organizační či dokumentační;

- • evaluaci (hodnocení) vzdělávací akce a její efektivity.

Kompetence lektora

K tomu, jak by měl vypadat „dobrý lektor“, se budeme v této knize dostávat postupně. Nyní si uveďme, které základní kompetence by každému lektorovi měly být vlastní (srov. Dvořáková, Langer, 2012, s. 5–7):

- • Odborné: Týkají se oboru činnosti, kterým se zabýváte – oboru, který jako lektor přednášíte, jako trenér procvičujete, v němž jako konzultant či poradce radíte klientům. Odborné kompetence můžete získat prostřednictvím všeobecného, odborného a dalšího profesního vzdělávání a samozřejmě také praxí při výkonu činnosti. Odborné kompetence lektora vyžadují stálou a průběžnou aktualizaci v souladu s vývojem daného oboru. Vaši studenti by vás nikdy neměli nachytat na neaktuálnosti informací. Nezapomeňte také, že jako lektor musíte mít mezioborový přesah, tedy nejen úzké znalosti, ale také znalosti širšího kontextu svého oboru.

- • Metodické (někdy také didaktické či andragogické): Jde o celý komplex znalostí a dovedností, díky nimž zvládnete dosáhnout cílů vzdělávání co nejefektivněji. To předpokládá znalost a zvládání přípravy obsahu vzdělávání, didaktických zásad, forem a metod výuky, schopnost využití učebních pomůcek a didaktické techniky. Ale také dovednosti v oblasti efektivní komunikace a spolupráce, motivace a aktivizace studentů či řešení problémů a konfliktních situací. Součástí metodických kompetencí bývají rovněž rétorické a komunikační kompetence, a to v oblasti verbální i neverbální komunikace.

- • Osobnostní: Aby byl výčet kompletní, je potřeba zahrnout do požadavků na kompetence lektora také jeho osobnostní charakteristiky. Mezi nimi hraje prim zájem o studenty a jejich potřeby, schopnost empatie, trpělivosti a tolerance, pozitivní myšlení, smysl pro spravedlnost, důslednost a rozhodnost, dále schopnost kreativity, flexibility či tolik oceňovaný smysl pro humor.

Obr. 1.1 Kompetence lektora

Jako dobrý lektor byste měli naplnit všechny uvedené kompetence (viz obr. 1.1), které tak budou ideálně v rovnováze. Mistrovství v jedné kompetenci nemůže nikdy nahradit nedostatečnost v jiné. V běžném životě však často můžeme vidět lektora, který je sice špičkovým odborníkem na dané téma, ale nedokáže je vysvětlit tak, aby je pochopili i jeho studenti (nedostatek v metodických kompetencích). Nepochopení studentů pak vede k rozčilení lektora a vzniku negativní atmosféry při výuce (nedostatek v osobnostních kompetencích).

Pokud jste špičkovými odborníky a chybí vám spíše jen metodické kompetence, můžete své znalosti a dovednosti kromě studia této knihy rozšířit i návštěvou některého kurzu pro lektory. Vybírejte si především takové kurzy, v nichž je většina času věnována rozvoji vašich dovedností praktickými aktivitami, zkoušením si jednotlivých metod a jejich rozborem. Teoreticky orientovaný kurz můžete nahradit literaturou, praxi však jen četbou nezískáte. Vybírejte si kurz od seriózního dodavatele a preferujte renomované lektory.

Pokuste se nyní zamyslet nad situacemi, kdy jste byli účastníky vzdělávacího procesu v dospělosti, a sestavte seznam deseti základních znaků špatného lektora. Zkrátka TOP 10 katastrofického lektora.

Jak jsme si uvedli, můžeme nalézt mnoho cest, jak jednotlivé kompetence získat. S výjimkou osobnostních kompetencí, které jsou vlastní záležitostí osobnosti člověka, získáváme kompetence především přípravou lektora. Rozlišit můžeme dlouhodobou a krátkodobou přípravu (srov. Trdá, 2011, s. 16–17).

Dlouhodobá příprava zahrnuje:

- • Formální vzdělání: získané v systému škol. Většina lektorů takto získává vzdělání v oboru (svou odbornost – např. elektro, stavebnictví, ekonomika), nikoliv metodické kompetence pro vzdělávání.

- • Účast v kurzech: tedy další vzdělávání lektorů, někdy nazývané jako „školení školitelů“ či programy „train the trainers“.

- • Péči o psychickou a fyzickou kondici: zejména trénink asertivity, zvládání problémových účastníků a konfliktních situací. Co se týče fyzické kondice, lektor mnohdy přednáší či trénuje několik hodin jen s krátkými přestávkami – jde tedy o profesi namáhavou zejména pro záda, nohy a samozřejmě také hlasivky.

- • Sdružování v asociacích: asociace a profesní sdružení zajišťují pro své členy řadu vzdělávacích aktivit, seminářů či konferencí, stejně tak jako publikací a metodik, případně možností setkat se a diskutovat společná témata.

Pokud máte zájem se rozvíjet díky sdružování s dalšími lidmi a institucemi, sledujte Asociaci institucí vzdělávání dospělých ČR (www.aivd.cz) a její aktivity orientované na lektory nebo Českou andragogickou společnost (www.candrs.cz).

- • Další aktivity: publikační činnost v časopisech či elektronických médiích, supervizní činnost (dohled nad méně zkušenými kolegy, náslechy v hodinách) apod.

Pokuste se vyhledat na internetu alespoň pět kurzů, které vám jako lektorovi mohou rozšířit metodické kompetence. Využijte například databázi kurzů na portálu Edumenu.cz.

Oproti dlouhodobé přípravě zahrnuje krátkodobá příprava především vaši činnost při přípravě konkrétní vzdělávací aktivity. Návodem pro vás mohou být tyto otázky:

- • Koho budu učit?

- • Co mám účastníky vzdělávání naučit?

- • Proč to chtějí/musí umět?

- • Jaké metody, pomůcky a techniku použiji?

O přípravě lektora na výuku pojednáme podrobněji v samostatné kapitole.

1.2 Vzhled a úprava zevnějšku

Většina lektorů věnuje mnoho času přípravě vzdělávací akce po odborné a metodické stránce, ale zapomíná přitom na sebe sama. Mnozí z vás si zkouší i první dojem, formulují „správné“ motivační věty, trénují pozitivní výraz v tváři, ale nevšimnou si neladícího opasku, špatně uvázané kravaty či špinavých bot. Možná se to jeví jako nepodstatný detail, ale to nejspíše jen vám – účastníci si těchto zdánlivých maličkostí všimnou vždy (srov. Langer, 2015, s. 8–9).

Oděv

Není snadné podat jednoduchý návod, „jak na to“, a to z mnoha důvodů. Předně pro každé pohlaví platí jiná doporučení, ta se navíc liší podle typu kurzů, ročního období, věku lektora či dokonce podle aktuální módy. Ačkoliv se již doba i móda uvolnily, stále platí, že jako muž i žena byste měli být oblečeni ve stylu odpovídajícím vaší cílové skupině. Je nesmysl vzít si oblek na svářečský kurz, stejně jako montérky na kurz pro top management. Zkuste se nejprve sami zamyslet nad skladbou a stylem účastníků a pak zvolit odpovídající oděv.

Pokud si nejste jisti tím, jak budou účastníci oblečeni a co je v dané firmě vhodné, jednoduše se poraďte s pořadatelem akce, který ví nejlépe, co se pro ten který kurz, prostředí a cílovou skupinu hodí.

Až na několik výjimek se nikdy nespletete, pokud jako muž zvolíte tmavé kalhoty klasického střihu či jednobarevné tmavé jeansy bez výrazných doplňků (seprání, děr či vzorů), k nim pak košili a vhodné sako sportovního střihu. Ženy neudělají chybu v kostýmu kalhotovém nebo se sukní s vhodně sladěnou halenkou či v šatech. Na rozdíl od minulosti se není třeba bát barev, pokud je však umíte dobře sladit. Fádním kombinacím černé, bílé a šedé již naštěstí odzvonilo. Pozor však dejte na příliš výrazné barvy a vzory na oblečení, mohou odpoutávat pozornost od tématu a být středem zájmu účastníků.

Obuv a další doplňky

- • Boty: vždy je slaďte s oděvem. I zde se formálnost změnila v ležérnost, můžete tedy kombinovat dříve nemyslitelné prvky, čiňte tak ovšem s rozvahou. Rozhodně však jako muži dbejte na sladění bot s opaskem. K botám pak logicky patří ponožky (u žen punčochy), které by v ideálním případě měly ladit s barvou obuvi: k hnědým botám vždy hnědé ponožky, k tmavším barvám černé. Pokud nedáváte hodiny tenisu, na bílé ponožky zapomeňte úplně.

Barvu obuvi slaďte s oděvem a doplňky. Žena by měla při volbě podpatků a platformy preferovat pohodlnost, aby se mohla plně soustředit na výuku a nerozptylovat se. Podpatky mohou navíc působit rušivě v případě, že v učebně není koberec. U mužů podobně působí boty, jejichž podrážka na podlaze nepříjemně vrže nebo klape.

- • Taška (aktovka, kabelka): volte raději jednobarevné a méně výrazné modely, které budou ladit s vaším outfitem, doplní jej a podtrhnou.

- • Opasek: opasek je povinnou součástí pánského oděvu a volitelným doplňkem oděvu žen. Klíčové je barevné sladění, ale nezapomeňte ani na kvalitu materiálu (ošoupaný opasek rovnou vyhoďte).

Pamatujte také na optimální délku opasku. Ten by měl být podle doporučení zapnutý vždy na třetí dírku. Navíc většinu opasků si můžete sami doma jednoduše zkrátit na požadovanou velikost.

- • Šperky: v lektorské profesi se šperky příliš nedoporučují, neboť odvádějí pozornost vzhledem, barvou a mnohdy i vydávanými zvuky. Je vhodnější upoutat tématem než o sebe cinkajícími náramky a náhrdelníky.

- • Spona do kravaty: pokud si obléknete kravatu, nikdy nezapomeňte na sponu. Ta přidržuje kravatu u košile tak, aby se při pohybu těla nenakláněla na strany. Sponu volte decentní, jednobarevnou (zpravidla v barvě stříbrného či zlatého kovu).

Sponu umístěte přibližně uprostřed délky kravaty. Spona by nikdy neměla být delší než šířka kravaty.

Hygiena

Ačkoliv by se to nemuselo zdát, osobní hygiena je součástí našeho celkového vzhledu a úzce souvisí s tím, jak lektor vypadá a jak jej vnímají jeho studenti.

- • Účes: volte spíše méně výrazný účes, který nebude vyžadovat příliš pracnou úpravu (většina lektorů učí po celý den a nemá čas na průběžnou úpravu vlasů) a bude vhodný k danému typu kurzu – jde nejen o hygienu, ale i o bezpečnost.

- • Pleť: nezapomeňte, že pleť je vystavena celodennímu vlivu počasí a prostředí, v němž se pohybujete, proto byste i o ni měli důsledně dbát – muži stejně jako ženy. A pleť je také zřejmě první částí lektora, které si účastníci ihned povšimnou. U mužů se k péči o pleť přidává i holení. Hladce oholený muž již není podmínkou, vousy by však každopádně měly být vždy čisté a zastřižené do požadovaného tvaru.

- • Nehty: myslíte si, že nejsou vidět? Opak je pravdou! Dobře zastřižené nehty bez nečistot a u žen i vhodná barva nehtů jsou součástí vaší vizitky.

- • Vůně: vůně začíná pravidelnou osobní hygienou, denním mytím, použitím antiperspirantu a končí vhodně zvoleným parfémem. Ten by měl být jemný a svěží, nikoliv těžký a všudypřítomný. Je dobré mít alespoň malý flakon parfému s sebou – o přestávce se může hodit.

Nezapomeňte, že vůně se týká i vašeho dechu – kvalitní zubní pasta, ústní voda, ústní sprej či mentolový bonbon dokážou divy. Nepříjemný dech způsobuje také káva a dokonce i sladké a mléčné nápoje, které se v průběhu dne v ústech rozkládají, a způsobují tak nepříjemný pach. A samozřejmě také kouření, které není cítit jen z vašeho dechu, ale také z oděvu!

Pokuste se pro následujících pět typů situací popsat vhodný typ oděvu lektora (muže nebo ženy).

a) Trénink komunikačních a kooperačních dovedností formou jednodenního pobytu ve skalách se slaňováním.

b) Dvouhodinová přednáška o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci pro tovární dělníky.

c) Půldenní skupinová diskuse se sekčními řediteli velkého finančního holdingu.

d) Podvečerní přednáška o cestování po Jižní Americe pro místní kulturní dům.

e) Instruktáž nového zaměstnance pro práci se svařovacím zařízením (na pracovišti).

Zmínili jsme se i o svěžím dechu jako významné součásti celkového vzhledu lektora. Doporučili byste lektorovi používat při výuce či jakémkoliv jiném kontaktu se studujícími žvýkačku? Proč?

1.3 Role lektora ve vzdělávání dospělých

Lektor, trenér, kouč, mentor, tutor, školitel, učitel, vzdělavatel, instruktor, konzultant, andragog – toto jsou jen některé z mnoha pojmů, které se užívají pro označení osoby řídící proces vzdělávání dospělých. K tomu se přidávají další role, jež bychom mohli označit jako „manažerské“ – metodik, organizátor či přímo manažer. Je třeba si uvědomit, že většina z těchto pojmů není vzájemně zaměnitelná, každá z uvedených rolí má svá specifika.

Lektora jsme si již charakterizovali v předchozí kapitole, proto nyní přidejme ještě další pojmenování užívaná pro vzdělavatele dospělých v běžné praxi (srov. Palán, Langer, 2008, s. 120–126).

Možná se vám bude zdát, že jde jen o teoretické rozdělení. Jasné definování vaší role před kurzem je však zcela klíčové, abyste předešli problémům s nenaplněným očekáváním zadavatele.

Slyšel jsem o firmě, která si objednala „kouče“, a až při vlastní realizaci kouč zjistil, že zadavatel od něho očekával, že bude doprovázet tým při obchodních schůzkách. Zadavatel také předpokládal, že v případě problémů „kouč“ zasáhne a převezme obchodní jednání do vlastních rukou.

Andragog

Nejobecnější kategorie, ovšem bez přesnější obsahové náplně. Pojem se nejvíce užívá v teoretičtějších pracích k pojmenování všech pracovníků, kteří se zabývají některou z oblastí teorie či praxe andragogiky. V užším pojetí pak může jít o profesionála, který obor andragogika vystudoval na vysoké škole.

Vzdělavatel (dospělých)

Tato role již specifikuje práci andragoga jako odborníka v oblasti (výchovy a) vzdělávání dospělých. Rovněž jde o obecnou kategorii pracovníka ovlivňujícího přípravu, průběh a výsledky vzdělávacího procesu. Jedná se o souhrnné označení pro koncepční, řídící, výzkumné, pedagogické, organizační, správní, administrativní, provozní, pomocné a jiné pracovníky, kteří v oblasti vzdělávání dospělých vykonávají činnosti, jež jakkoliv (přímo i nepřímo) ovlivňují výsledky vzdělávání.

Podobně chápeme i další obecné kategorie edukátor, vzdělávající, vychovatel či v andragogice nepoužívaný termín učitel.

Trenér

Vzdělavatel dospělých zabývající se specifickými metodami zaměřenými na praktické osvojování dovedností. Soustřeďuje se na vzdělávání umožňující osvojení dovedností (intelektových, motorických a senzomotorických) až do úrovně žádoucích návyků a adekvátních postojů, norem chování a jednání. Jde tedy o praktickou přípravu, výcvik ke schopnosti zvládnout určitou pracovní roli (pracovní činnost). V podstatě se tedy jedná o převádění vědomostí na úroveň dovedností, o výcvik v profesním chování.

Trenéři působí především ve výcvikových kurzech. Opakovaným tréninkem vytváří návyky vedoucí k aplikaci vědomostí do praktického výkonu činnosti. Trénink se může týkat i dovedností intelektových – např. výcvik představivosti a myšlení, výcvik k týmové spolupráci, výcvik v manažerských dovednostech, výcvik návyků k obsluze počítače, výcvik k rychločtení.

Pokuste se stručně vysvětlit rozdíl mezi lektorem a trenérem.

Instruktor

Vzdělavatel dospělých, který na pracovišti zajišťuje výcvik pracovníka v pracovních dovednostech, vede praktickou přípravu v určitém oboru, instruuje jej v určité oblasti výkonu jeho práce apod. Značné nároky jsou kladeny na odborné a metodické kompetence instruktora.

Tutor

Pojem tutor je v současnosti užíván pro poradce, pomocníka studenta v distančním vzdělávání. Tutor směruje studijní cestu účastníků, je k dispozici jako konzultant, vyhodnocuje písemné projevy studentů, kontrolní a zkušební otázky, hodnotí jejich úspěšnost, pomáhá při přípravě na zkoušky, poskytuje studentům zpětnou vazbu, motivuje je k dalšímu studiu. Poskytuje zpětnou vazbu i zpracovatelům studijních materiálů a metodikům či manažerům vzdělávacích akcí. Tato role klade na tutora značné požadavky, zejména na kompetence osobnostní (je zároveň poradcem účastníků) a metodické. Očekávají se také výborné znalosti informačních a komunikačních technologií.

Kouč

Kouč není typickým vzdělavatelem dospělých, ale na vzdělávacím (či spíše rozvojovém) procesu se významně podílí. Zabývá se vzděláváním přímo na pracovišti (on-the-job training) a jeho činnost probíhá průběžně při pracovním výkonu. Typickou aktivitou kouče je sledování a konzultování činnosti koučovaného. Koučování má individuální charakter, kdy kouč pomáhá usnadnit pochopení různých procesů a jevů pro následné rozhodování, řešení problémů či rozvoj koučovaného. Koučování se uskutečňuje pomocí kladení cílených a strukturovaných otázek tak, aby si koučovaný uvědomil své možnosti a sám se rozhodl pro další postup. Koučování často probíhá pod tlakem pracovních úkolů, není vždy systematické, jeho obsah je dán aktuálně řešenými úkoly.

Mezi principy práce kouče řadíme partnerský vztah, vzájemnou důvěru, společné stanovení cíle, povzbuzování a zdůrazňování úspěchů, vzájemnou inspiraci a zpětnou vazbu.

Pokud jako lektor využijete koučování v rámci běžné výuky, hovoříme o tzv. koučovacím přístupu. Zamyslete se a zapište si alespoň tři nápady, v jakých situacích, u kterých témat a jakým způsobem můžete koučovací přístup využít.

Mentor

Mentor také není typickým vzdělavatelem dospělých. Tento výraz spíše označuje rádce, konzultanta, poradce, školitele, který pracuje s mentorovaným (angl. mentee) většinou na pracovišti. V rámci mentoringu (činnost mentora) mentorovanému radí, motivuje jej, usměrňuje ho a předává mu své zkušenosti, neboť je oproti němu zkušenější a znalejší. Mentoring spočívá v dlouhodobé spolupráci mentora s mentorovaným. Jedná se o individualizovanou a velmi neformální formu rozvoje.

Moderátor, facilitátor

Moderátor užívá tzv. moderační metodu – optimalizuje skupinovou práci ve všech vzdělávacích formách – ve výuce, seminářích, workshopech, na konferencích a zejména při řízených diskusích. Všichni účastníci jsou přímo vtaženi do problému, přijímají odpovědnost za jeho řešení a ovlivňují úspěšnost práce skupiny. Odpovědností moderátora je výsledek procesu. Metoda je velmi účinná, ale zároveň i náročná na kvalifikovanost moderátora, jakož i na přípravu celé vzdělávací akce.

Facilitátor je podobným pojmem v kontextu učení zaměřeného na studenta. Zdůrazňuje aktivní roli účastníka při učení, rolí facilitátora je usnadňování, podpora a pomoc.

Konzultant, poradce

Specialista, který v určitém oboru může poradit, dát vysvětlení, návod, sdělit své odborné stanovisko, vypracovat studii, posudek či expertizu v různých konkrétních otázkách své odbornosti (mimo vzdělávání také kupříkladu v oblasti práva, účetnictví, lidských zdrojů, komunikace, vztahů s veřejností, ale též medicíny či technologií).

Mediátor

Specialista zaměřující se na proces, v němž jsou řešeny sporné záležitosti. Jde o roli, kterou přejímá schopný lektor v případě vyhrocené situace ve výuce, kdy spolu strany nekomunikují vůbec nebo kdy jejich komunikace probíhá mimo směr řešení problému, zpravidla v iracionální rovině.

Supervizor

Specialista zaměřující se na hodnocení kvality a efektivity vzdělávacího procesu. Řídí kontrolní proces a podává zpětnou vazbu vzdělavateli dospělých a jeho nadřízenému či zákazníkovi.

Supervize je klíčovou součástí rozvoje kvality každého lektora, ale její realizace není mezi českými lektory obvyklá. Přitom stačí tak málo: dohodnout se s kolegou lektorem, vzájemně se občas navštívit při výuce a po ní otevřeně rozebrat její kvalitativní parametry. Pokud máte zájem se ve své profesi zlepšovat, doporučuji Desatero kvalitního lektora, které najdete ke stažení na webu www.aivd.cz/desatera.

Autor studijních textů

Specifická role spočívající v garanci, odborné přípravě a následné stylistické či jazykové úpravě studijních textů pro dospělé účastníky vzdělávání. Většinou spolupracuje s grafikem, pro něhož vytváří návrh multimediálního zpracování.

Metodik

Pracovník ve vzdělávání dospělých, který navrhuje, zpracovává a řídí metodickou stránku vzdělávacího procesu (výběr a aplikace vhodných forem a metod, učebních pomůcek apod.) a odpovídá za přípravu projektové dokumentace vzdělávací akce.

Manažer

Pracovník ve vzdělávání dospělých řídící proces přípravy, realizace a evaluace vzdělávací akce, který zároveň odpovídá za jeho řádný průběh. Plní především tyto úkoly: plánování, organizování, vedení, kontrolování, tedy obecné manažerské funkce. V širším pojetí vedoucího pracovníka organizace pak přidáváme odpovědnost za oblast strategického řízení, marketingu a vztahů s veřejností, řízení financí, kvality a v neposlední řadě vedení lidí (řízení lidských zdrojů).

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Moderní lektor.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.