Tradiční čínská medicína
bez legend a mýtů,
očima a zkušeností odborníků

Tradiční čínská medicína je fenomén, který je v posledních letech u nás zkoumán, přijímán i adorován. Jistě, neoť vše, co se (do) týká lidské bolesti, a tedy úlevy, uzdravení a pomoci, nás hluboce rozechvívá.

Potkali jsme lidi, kteří umění léčit ovládají. Převzali je z odkazu a umu předchůdců. Ti vědění soustřeďovali u nejlepšího z nich, a pak je Mistr předával tomu, kdo byl pokračování hoden.

Nejen v Číně, ale na celém světě existují instituce, které se TCM zabývají – školy, kliniky, vědecké či farmaceutické ústavy. Navazují na tradiční poznatky a propojují je s možnostmi a metodami poznání, jak rádi říkáme vědeckého. Lidé to dělali odjakživa, i naše západní medicína prošla fází zaříkání, naivními teoriemi, prvními pitvami, zkoušení chemických prvků a sloučenin na trestancích, pouštění žilou, týráním nemocných tělesně i duševně v izolaci a zavržení.

Jen ve spojení exaktních postupů, aplikovaných na soubory znalostí a metody, ověřené a užívané jako dědictví moudrých předků, budou mít badatelské případy maximální úspěch.

Čas, kdy můžeme mnohasetleté metody přesvědčivě prozkoumat a vyhodnotit, si nekoupíme. Můžeme ho ale nahradit špičkovou technologií, metodologií, interdisciplinárním přístupem, konfrontací vysoce vědeckých konstatování, zamyšlením nad působením sil, energií, drah, procesů, reakcí, které… snad nevidíme, nenahmatáme, nevypreparujeme, ale musíme konstatovat.

Ne, nejde o podporu víry, nebo jakéhosi „věření“ jako opodstatnění terapeutických metod, i když samozřejmě efekt placebo je dostatečně znám a prozkoumá (vá) n. Jde o apel na komplementární chápání všeho, co slouží k záchraně, obnově a podpoře zdraví člověka, obraně před nemocí a následky jiných problémů, z nichž si nemalou část způsobujeme sami – přehnaným vyznáváním nutnosti stálého, ba rostoucího rozvoje, vývoje, počtu, kvality, přírodní limity tak opouštějíce.

Najdete spousty teorií, výkladů, vážných či ironických článků, odsuzujících TCM. Dost jich najdete opačných, existují tisíce vědeckých studií a seriózních prací odborníků, které z šamanismu, propadání mýtům, naivitě a bludům rozhodně nemůžete obvinit.

Najdete statisíce lidí, kterým naše standardní medicína nepomohla, což lékaři odpovědně, ač jistě neradi, konstatovali, a pak jim pomohla TCM.

Najdete tisíce lékařů, absolventů západních škol medicíny, kteří prostudovali metody TCM, vyzkoušeli a mnoho let s úspěchem aplikují.

Najdete tisíce pokorných, poctivých lidí, praktiků TCM, kteří díky mnoholetému hlubokému studiu u zkušených odborníků poskytují terapii metodami, ulevujícími nemocným a jednoznačně tlumícími jejich zdravotní problémy.

Najdete kliniky, ústavy a vysoké školy, kde vzdělaní, špičkoví a respektovaní odborníci, lékaři, fyziologové, biochemici, patologové a další specialisté zkoumají, jak pomoci prostřednictvím metod TCM těm, kdo to potřebují.

My se s experty – praktiky i teoretiky – setkáváme, a ptáme se. Jejich odpovědi tvoří postupně se skládající obraz skutečnosti, která k nám pozvolna proniká. Je dobře, že základem jsou dohody na nejvyšší úrovni, umožňující využití TCM v systému zdravotnictví, že na pilotní projekty dohlížejí odpovědní experti, že paralelně běží úprava legislativy. Jedině tak může právní stát plnit poslání nejvyšší – zajistit pro občany nejen základní, ale I dostatečně dokonalou a profesionálně hodnotnou péči, její poskytování a provoz. Návazně může společenský model rozšiřovat další možnosti – specializaci vybraných celků, kombinovaných komplexů metod pro konkrétní skupiny (děti, senioři, sportovci), snížit náklady na následnou péči, výrazně posílit prevenci, regeneraci a rekonvalescenci.

Metody TCM mohou lidé využít nejen k léčbě, ale předcházení nemocem, udržování kondice, celkové harmonii, fyzické i psychické optimalizaci aktuálního stavu.

Co je to tedy tradiční čínská medicína? Hledáme odpovědi a potkáváme ty nejlepší a nejzkušenější, kteří mohou pomoci složit onen výše zmíněný obraz reality. Lékaři, politici, právníci, fyzioterapeuti, praktici, sinologové, psychologové. Ještě je brzo na nějakou vyčerpávající odpověď a my se jí jen stěží za pobytu na tomto světě dočkáme. Ale poznávání, objevy, prožité na vlastním těle, vlastní myslí přijaté, se mohou stát překvapivě silným tvůrčím prvkem i vašeho osobního příběhu.

Tak jako my naslouchejte a ptejte se.

A naše posezení a schůzky s lékaři, praktiky a experty rozhodně nekončí – už brzy vám nabídneme další chvilky v milé společnosti, kde se vedou Hovory o TCM.

TCM v Česku:
Symboly pomáhají chápat
patologické děje

Nahlížíme-li na tradiční čínskou medicínu z různých úhlů pohledu (a to právě my a nejdůsledněji děláme), vidíme zpravidla jen nějaký segment, výseč, zúžené téma. Nebo profesně podmíněné prizma, hodnocení, výklad. Jen málokdy potkáme někoho, kdo je v tomto ohledu „multispektrální“, má v sobě citlivost k autenticitě a hodnotám dávných kolegů, víru a oddanost, pokoru a vědmomí povinnosti nést odkaz – jako člen řádu, řekli bychom. Nezlákán přitažlivými sliby a nabídkami, nesveden z cesty, pevný ve víře s vědomím, že jen tak je mocen naplnit povinnost předat vzkaz dál. Poseltví mu bylo předáno, nikoli však právo je měnit, doplňovat, upravovat podle dobových potřeb či vlivů.

Dogmatik, fundamentalista, kazatel, ten, který uvěřil? Možná, trochu ne a trochu ano, pomyslíte si. Ale hned vzápětí vás zase překvapí. Současnou západní medicínu respektuje a vystudoval, používá a studuje dál. Srovnání s moderními postupy má vyhodnocené, informace o zahraničních expertech a poznatcích maximální, respekt ke stávající legislativě za samozřejmost. A taky představu, jak a co dál. A zkušenost, jak těžké je být nemocný člověk, a jak náročné tomuto pomáhat.

Jeden z našich nejvýznamnějších lékařů, specialista na metody TCM, pedagog, manažer a nejzkušenější lékař-praktik i ladič systému, vycházejícího z daleké historie i země – MUDr. Jozef Lucký.

Zkusme se na začátku se nezabývat hypochondricky nemocemi, zdravím či dlouhověkostí a řekněme si, nakolik je kompatibilní tisíciletý komplex metod TCM s etnikem, žijícím v tisíce kilometrů vzdálené Evropě, v jiných podmínkách.

Nekompatibility se neobávám. Nedávno jsem byl ve Španělsku a už před odjezdem jsem se moc těšil na tamní paellu. Jak chutný pokrm dokážou „ti zápaďáci“ připravit z rýže je úchvatné! My lidé, obyvatelé Země, máme mnoho společného, bez ohledu na etnikum či rasu, což je, jak známo, biologicky potvrzeno možnosti se navzájem křížit – mít zdravé a životaschopné děti. No a o tuto společnou biologii jde. Vykazujeme zkrátka stejné reakce, probíhají u nás velmi podobné a předvídatelné tělesné pochody, prožíváme podobné dobré a špatné emoce. To, že mají některá etnika své specifické rysy, nepatří ani tak do oblasti medicíny, ale je to předmětem zájmu kulturologů, antropologů, sociologů a turistů.

Ještě z jiného pohledu – terapeut čínské medicíny vlastně nemusí její teorií pacienta zatěžovat vůbec. Je spíše soudobým nešvarem, když terapeut babičce z Horní Dolní dramatickým hlasem sdělí, že má „stísněnost jater vyvolávající vnitřní oheň“. Jediné, co by pacientovi mohlo přijít nezvyklé, je skutečnost, že bude léčen vpichováním jehliček či požíváním divně chutnajících bylinných směsí. Metody čínské medicíny jsou ale zejména terapeutickým nástrojem. Za využití symbolů (podobně jako v psychologii – viz Oidipův komplex) umožňují komplexně pochopit patologické děje v těle a duši pacienta. Nástroj je to však natolik univerzální, že se dá aplikovat pro každého, podobně jako můžeme i tady v Evropě jíst již zmíněnou rýži. A když někomu nechutná, prosím, může jíst brambory.

Vy představujete nesporně jednu z nejvyšších autorit v oblasti praktikování TCM. Co musí lékař, který se pro TCM rozhodne, podstoupit?

Ponejprv nekonečné přemýšlení, jestli se do toho pustit, pak obvykle studium srovnatelné s tím medicínským, ovšem obvykle již jaksi „dálkově“ a při práci a službách a chronickém nevyspání. Pokud se proklestí mnohaletým studiem, čeká jej teprve výzva, kterou je první praktické zkušenosti. Když jsem začal v prostorech sušárny v našem paneláku praktikovat čínskou medicínu, byl jsem již docela regionálně známým internistou a gastroenterologem. V čínské medicíně jsem ovšem neměl moudrého primáře, kterého bych mohl požádat o konzultace, jelikož v devadesátých letech tady nikdo takový nebyl a lékařská mzda nedovolovala telefonovat do Číny příliš často (obvykle ještě z telefonní budky před barákem). Hodně drásalo mé lékařské ego, že jsem často fakt nevěděl, jak stav uchopit, které ze čtyř stovek akupunkturních bodů zkombinovat a jakou léčivku smíchat s jakou. Teoretická průprava se zdála nedostatečnou, u mála pacientů jsem dokázal najít ty čínské tradiční patologie, které byly z knih tak jasné… Byl to zkrátka test mé vůle a trpělivosti lidí, kteří mi dali důvěru a navštívili mou čínskou ordinaci. Naštěstí praxe je nejlepším učitelem a tento stav trval pouze snesitelných pár let. Myslím, že dnes je u nás situace už jiná a mladí terapeuti mají možnost absolvovat stáže u starších kolegů a mnoho věcí okoukat z jejich praxe.

Jak vnímáte odsuzování až napadání TCM ze strany kolegů, kteří se jí nevěnují, nebo ji neuznávají?

Žijeme v době přemíry povolaných hlav a rychlých soudů. Čínská medicína mi umožnila vidět více pod pokličku lidských masek, dokázat pochopit různé projevy a vystupování lidí a zasadit si jej do širšího kontextu. Jsem přesvědčen, že většinou nejde o argumenty vycházející ze znalosti věci, ale o zcela jiné motivace, které při projevech odsudků vyplouvají napovrch. Strach, ješitnost, povýšenost, moc. Tím neříkám, že kdo netleská čínské medicíně, je psychopat. Mluvím spíše o lidech, kteří nemají dostatečnou znalost proměnných, ze které by se dala vypočítat rovnice s výsledkem: toto je nesmyslná metoda léčby. A viděl jsem rovněž mnoho obrácených Šavlů – skeptiků, kteří pro potvrzení svých názorů šli do hloubky této metody a místo jejího plánovaného zavrhnutí se stali nadšenými propagátory.

Myslíte si, že by státní nebo krajské nemocnice a zdravotnická zařízení měly mít centrum TCM?

Ano, musíme si ale počkat na dokončení legislativního procesu a vymezení mantinelů, ve kterých čínská medicína může hrát svůj zápas s nemocemi.

Přes všechny překážky je o TCM stále větší zájem u pacientů. Co by usnadnilo její dostupnost? Poptávka daleko přesahuje možnosti nabídky.

Myslím, že to nejde urychlit, vzdělávací proces našich terapeutů nelze krátit nebo zrychlovat. A pro domestikaci této metody je nutné, aby většina terapeutů byla místní. Čínští kolegové mohou vést špičková pracoviště a působit jako supervizoři. Ale běžní „praktici“ čínské medicíny by měli být čeští a slovenští terapeuti, schopni se lépe vcítit do potřeb našich nemocných.

Kde je zádrhel nebo důvod, proč nejsou u nás nostrifikovány lékaři z jiných zemí, kde prokazatelně vystudovali srovnatelnou lékařskou vysokou školu?

Je to všechno pro nás příliš nové a jiné, zdravotnictví nemá čas na tuto – vlastně okrajovou – problematiku. Pořád se mnohým ještě zdá, že stačí prohlásit – toto je pavěda a neustálé klepání čínské medicíny na české dveře utichne, máme pořád ještě v krvi zakódované dědictví toho „zakazování“.

Spolupracujete s institucemi v Číně, univerzitami, fakultami, nemocnicemi?

Naše vzdělávací organizace – TCM Institut spolupracuje s několika předními čínskými pracovišti a studenti závěrečného ročníku studia a taktéž absolventi v praxi navštěvují tato pracoviště pravidelně. Z čínských škol bych vyzdvihl dvě nejstarší TCM univerzity a to ve městech Nan-ťing a Čcheng-tu. Jedna je vyhlášená akupunkturou, druhá má špičkové výsledky například v revmatologii, obecně fytoterapii.

Existuje cosi jako „česká škola“ TCM, model, který se časem uzpůsobil našim podmínkám?

Myslím, že ano, že se někam čínská medicína v Čechách profiluje a to díky místním lektorům. Teorie je stejná, odkaz je stejný, ale uchopení tohoto oboru se může různit. Známe to i z jiných odvětví – třeba z hokeje. Pravidla jsou stejná – doprav bez větších faulů puk do támhleté branky a to opakovaně, ale provedení je pro různé mančafty specifické. Charakterizovat českou cestu TCM je pro laickou veřejnost obtížné, obecně bych řekl, že se snažíme věnovat ve srovnání s jinými evropskými TCM komunitami více psychologii pacienta, a dost klademe důraz na zanesení organizmu různými mikroorganizmy.

Jak hodnotíte projekt kliniky TCM, který se realizuje ve FN Hradec Králové?

Jako terapeut a lektor se těším na provádění našich vlastních studií na půdě této instituce, které buďto utiší anebo ještě více rozdmýchají vášně kolem čínské medicíny u nás. Jsem zvědav, kterou cestou se vydáme.

Spolupracujete s Komorou TCM, měla by se stát garantem nebo regulátorem oboru?

Ano, tato samoregulace a současně partnerství s dozorným orgánem (MZ) je nezbytné. Posloupnost je ale taková, že nejdříve se musí uzákonit legislativní rámec, pak může Komora adekvátně plnit své funkce.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Hovory o TCM.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.