Josef Prokeš: legionář a vlastenec
Pavel Kohout, Zdeněk Prokeš
1. vydání
Vydáno v prosinci 2015 jako 22.publikace nakladatelství
Nakladatel: Pavel Kohout (www.kknihy.cz)

ISBN:
epub: ISBN 978-80-88061-53-3
mobi: ISBN 978-80-88061-54-0

Předmluva autorů

Pavel Kohout (pravnuk):

Josef Prokeš není zřejmě osobnost, o které jste se učili ve škole a pravděpodobně o jeho existenci slyšíte poprvé. Je to však osobnost patřící k mnoha základním pilířům českého vlastenectví. A proč zrovna Josef Prokeš? Důvodem je moje přímá rodinná spojitost. Josef Prokeš byl můj praděd a tato kniha mu má vzdát malý hold.

Nejsem historik, má znalost dějin je pouze průměrná a sestavit knihu o historii nebyl nikdy můj cíl. Důvodem, proč jsem se vůbec do tohoto úkolu pustil, bylo přání mého dědy (uveden jako spoluautor knihy) o zachování vzpomínky na jeho otce. Sbírání a skládání faktů si vyžádalo nemalé úsilí a výsledkem je tato stručná knížka se základními fakty o jednom z hrdinů českého národa.

Zdeněk Prokeš (syn):

Je zvláštní, jak nám chybí lidé, které už nemůžeme vidět. Tolik času bychom jim najednou chtěli věnovat a na tolik věcí se zeptat. U svého otce to cítím nejvíce. Dnes si vyčítám, že jsem se o jeho život více nezajímal. V době svého vyrůstání jsem měl, jako každý, zkreslené představy o životě a o mimorodinné aktivity se nezajímal. Význam činů mého otce mi došel až v pozdějším věku, kdy už bylo shánění informací značně složité. Navíc veškeré doma zachované dokumenty a fotografie byly zabaveny gestapem. Po otci mi tak zůstalo jen velmi málo fotografií a faktů z jeho života. Vše, co jsem za svůj život nashromáždil, je v této knize.

Knihu bych rád věnoval svým dětem, jejich dětem i dalším potomkům, aby na svého předka měli památku.

1894 - 1914

Rodina

Josef Prokeš se narodil 11. března 1894 jako prvorozený syn Františka a Anny Prokešových.

Otec František Prokeš se narodil roku 1874. Rodina Prokešů pocházela z Kaliště u Českých Budějovic a následně se přestěhovala na Dobrou Vodu u Českých Budějovic. František zde pracoval nejprve jako kočí pro místního obchodníka Ryneše a od roku 1915 jako hrobník na místním hřbitově, kde působil až do roku 1942 [9]. O matce je známo pouze jméno (Anna, rozená Konopová) a fakt, že pocházela ze čtyř dětí.

Kromě Josefa rodiče vychovávali také jeho nevlastního bratra Martina a mladšího vlastního sourozence Františka (narozen 1.10. 1895). Kromě těchto třech chlapců měli rodiče ještě pět dcer. Celá desetičlenná domácnost žila v pouhých dvou přízemních místnostech patrového domu č.p. 50 [2] - v místech poblíž dnešního fotbalového hřiště.

Místem narození Josefa Prokeše bylo ještě původní bydliště rodiny, tedy Kaliště u Českých Budějovic. Z Kaliště se následně s celou rodinou přestěhoval na Dobrou Vodu, kde strávil celé dětství a dospívání.

Od dětství k vojně

Josef Prokeš absolvoval 5 let obecné školy a 3 ročníky měšťanské školy na Dobré Vodě. Poté navštěvoval 7 let [2] gymnázium v Českých Budějovicích, které kvůli válce nedokončil.

Z vyprávění pamětníků či zápisů obce Dobrá Voda je zřejmé, že spolu s bratrem Františkem byli již v době dospívání činní v oblasti kultury obce i aktivními členy Sokola.

Obrazová příloha (1915-1921)

křestní list

Josef Prokeš v 17-ti letech

snímek pravděpodobně z doby před nástupem na vojnu

rodiče Josefa Prokeše - František Prokeš a Anna Prokešová v důchodovém věku

1915 - 1921

1.světová válka

Pro nastínění života Josefa Prokeše po roce 1914 je důležité zmínit základní událost, která hýbala několik let celým světem. Jak zřejmě víte z hodin dějepisu, 28. června 1914 Gavrilo Princip v Sarajevu zastřelil arcivévodu a následníka trůnu Františka Ferdinanda d'Este. Tento atentát následně spustil rychlý sled událostí, které vedly k vypuknutí války, zpětně označované jako 1.světová. Tato válka byla ve své době největším válečným konfliktem lidstva, ve kterém zemřelo přes 10 milionů lidí.

Československé legie

Čechy v té době nebyly samostatným státem, nýbrž už několik staletí patřily pod Rakousko-Uhersko. Česká společnost dlouhodobě nepojímala rakousko-uherský stát za svůj a po vypuknutí války se tento vztah ještě značně zhoršil. Již na samém počátku 1.světové války se mnoho Čechů a Slováků žijících v zahraničí rozhodlo, že budou bojovat za svobodu své vlasti proti Habsburské monarchii, a vytvářeli samostatné vojenské jednotky (později nazývané legie) bojující proti Rakousko-Uhersku. V průběhu války se přidávali další čeští a slovenští vojáci, kteří přeběhli na druhou stranu fronty či úmyslně padli do zajetí. Čeští vojáci tak mnohdy bojovali přímo proti sobě, když část byla na straně "Trojspolku" (Vojensko-politický blok Německa, Rakousko-Uherska a Itálie) a nemalá část naopak na druhé straně fronty za "Trojdohodu" (Velká Británie, Rusko a Francie).

Legionáři chtěli bojovat převážně za odtržení od Rakouska-Uherska a za vznik samostatného československého státu. Legie vznikaly zejména v Rusku, ve Francii a v Itálii. Formálně byli českoslovenští legionáři stále vedeni pod rakousko-uherskou monarchií, která je považovala za dezertéry a vypsala na ně peněžitou odměnu. Pokud byli chyceni, čekal je válečný soud a poprava.

Vznik legií v Rusku

Jelikož byl Josef Prokeš bojovníkem na ruské frontě, budeme se dále věnovat pouze československým legionářům působícím v Rusku.

Na základě myšlenky bojování za samostatný stát vznikla v tehdy ještě carském Rusku roku 1914 jednotka s názvem Česká družina. Jádro České družiny tvořilo 720 vojáků [1], tzv. „Starodružníků“. Díky jejich dobré znalosti němčiny byli využíváni převážně k výzvědné činnosti za nepřátelskou linií. Česká družina byla později přetvořena na 1. československý střelecký pluk a později na Československou střeleckou brigádu [1]. Ta byla pak jako celek nasazena v bitvě u Zborova (červenec 1917), kde dosáhla velmi významného úspěchu, který znamenal obrovskou propagační podporu diplomatického úsilí o vznik samostatného československého státu.

Poté byla brigáda rozšířena na divizi, počátkem října 1917 vznikla druhá divize a následně Československý sbor.

Josef Prokeš na začátku války

V době začátku války byl Josef Prokeš zařazen jako vojín do 91. polního pluku rakousko-uherské armády. Po nástupu do armády absolvoval ještě roku 1915 dvouměsíční telefonní kurz [2]. První kontakt s válkou tak zažil na haličské frontě, kde bojoval proti Rusům a kde dne 23.3.1915 v Javorci padl do zajetí. Jako značná část válečných zajatců byl přidělen na jeden z ruských statků, kde měl za úkol starat se o hospodářství na místě hospodáře bojujícího za svou zemi na frontě.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Josef Prokeš.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.